﻿110 
  

  

  port 
  af 
  Skallerne 
  langs 
  Bunden 
  i 
  Retningen 
  indefra 
  og 
  udefter 
  at 
  være 
  ikke 
  alene 
  den 
  

   sandsynligste, 
  men 
  ogsaa 
  den 
  eneste 
  mulige 
  Forklaring. 
  

  

  For 
  at 
  der 
  kan 
  have 
  fundet 
  en 
  Transport 
  Sted, 
  maa 
  der 
  dog 
  ogsaa 
  kunne 
  paavises 
  

   Kræfter, 
  der 
  har 
  været 
  i 
  Stand 
  til 
  at 
  udføre 
  denne 
  Transport; 
  men 
  disse 
  er 
  det 
  vanske- 
  

   ligt 
  at 
  finde. 
  Det 
  kunde 
  tænkes, 
  at 
  Bundstromme 
  og 
  maaske 
  ogsaa 
  Bølgeslaget 
  kunde 
  

   bevirke 
  eller 
  være 
  medvirkende 
  ved 
  en 
  saadan 
  Transport. 
  Bevægende 
  Kræfter 
  af 
  denne 
  

   Art 
  kendes 
  nemlig 
  fra 
  andre 
  Søer. 
  Forel 
  (1892 
  — 
  1904, 
  pag. 
  278 
  — 
  82) 
  angiver 
  saaledes 
  

   for 
  Genfersøens 
  og 
  en 
  lille 
  Moræneso's 
  Vedkommende 
  at 
  have 
  iagttaget 
  Bundstromme, 
  

   der 
  gaar 
  i 
  modsat 
  Retning 
  af 
  Vinden, 
  og 
  som 
  skyldes 
  den 
  Omstændighed, 
  at 
  Vandet 
  

   stemmes 
  op 
  i 
  Søens 
  Vindside, 
  hvorved 
  fremkommer 
  Trykdifferenser, 
  der 
  udlignes 
  ved, 
  

   at 
  Vandet 
  i 
  de 
  dybere 
  Lag 
  føres 
  tilbage 
  til 
  Læsiden 
  af 
  Soen. 
  Disse 
  Strømme 
  kan 
  i 
  Genfer- 
  

   søen 
  gaa 
  ned 
  til 
  10 
  — 
  30 
  m 
  om 
  Sommeren 
  og 
  til 
  200 
  — 
  300 
  m 
  om 
  Vinteren, 
  og 
  de 
  har 
  der 
  

   en 
  meget 
  betydelig 
  Kraft. 
  Ogsaa 
  i 
  Vattern 
  gaar 
  der 
  til 
  visse 
  Tider 
  kraftige 
  Bundstromme 
  

   (Ekman 
  1915). 
  Lignende 
  Strømme 
  kunde 
  tænkes 
  at 
  forekomme 
  i 
  Furesoen. 
  Da 
  imid- 
  

   lertid 
  Vinden 
  i 
  Genfersøen 
  og 
  i 
  Vattern 
  har 
  en 
  langt 
  større 
  Flade 
  at 
  virke 
  paa 
  end 
  i 
  Fure- 
  

   søen, 
  vil 
  Bundstromme 
  i 
  den 
  sidstnævnte 
  So 
  langtfra 
  kunne 
  blive 
  saa 
  stærke, 
  men 
  sikkert 
  

   stærke 
  nok 
  til 
  at 
  flytte 
  lettere 
  Skaller. 
  1 
  samme 
  Arbejde 
  angiver 
  Forel, 
  at 
  Bolgeslags- 
  

   linier 
  i 
  Sandet 
  ses 
  ned 
  til 
  lOm's 
  Dybde 
  i 
  Genfersoen. 
  Saa 
  langt 
  kan 
  altsaa 
  Bølgernes 
  

   Indflydelse 
  paa 
  Sandet 
  spores. 
  At 
  Virkningerne 
  af 
  Bølgebevægelsen, 
  selv 
  om 
  Bølgerne 
  

   er 
  smaa, 
  kan 
  gaa 
  endnu 
  dybere, 
  maa 
  man 
  formode 
  efter 
  en 
  Angivelse 
  hos 
  Krummel 
  

   (1902): 
  Brødrene 
  Weber 
  har 
  ved 
  Eksperimenter 
  godtgjort, 
  at 
  meget 
  ringe 
  Bevægelse 
  

   endnu 
  kunde 
  spores 
  i 
  en 
  Dybde, 
  der 
  var 
  350 
  Gange 
  saa 
  stor 
  som 
  Bølgehøjden, 
  saaledes 
  

   at 
  Bølger 
  paa 
  kun 
  8 
  cm's 
  Hojde 
  var 
  tilstrækkelige 
  til 
  at 
  sætte 
  en 
  Vandmasse 
  paa 
  30 
  m's 
  

   Dybde 
  i 
  Bevægelse. 
  Hvor 
  hoje 
  Bølgerne 
  kan 
  blive 
  i 
  Furesoen 
  vides 
  -- 
  saa 
  vidt 
  mig 
  

   bekendt 
  — 
  ikke, 
  og 
  heller. 
  ikke 
  ved 
  man, 
  om 
  de 
  smaa 
  Bevægelser, 
  Vandpartiklerne 
  ud- 
  

   fører 
  paa 
  8 
  — 
  13 
  m's 
  Dybde 
  som 
  Følge 
  af 
  Bølgebevægelsen 
  i 
  Overfladen, 
  er 
  tilstrækkebge 
  

   til 
  at 
  transportere 
  Skallerne. 
  Dog 
  maa 
  man 
  betænke, 
  at 
  Skallerne 
  føres 
  udefter, 
  og 
  at 
  

   de 
  er 
  aflejret 
  paa 
  en, 
  undertiden 
  endog 
  stærkt 
  skraanende 
  Bund. 
  Paa 
  en 
  saadan 
  kræves 
  

   der 
  naturligvis 
  langtfra 
  den 
  Kraft 
  til 
  at 
  flytte 
  Skallerne 
  som 
  paa 
  en 
  jævn 
  Flade. 
  

  

  Til 
  det 
  ovenfor 
  anførte 
  er 
  der 
  dog 
  at 
  sige 
  folgende: 
  Der 
  er 
  endnu 
  aldrig 
  i 
  Fure- 
  

   søen 
  iagttaget 
  Strømme 
  af 
  Betydning, 
  og 
  den 
  ovenfor 
  omtalte 
  Bevægelse 
  i 
  Vandet 
  for- 
  

   aarsaget 
  af 
  Bølgebevægelsen 
  vil 
  maaske 
  nok 
  kunne 
  flytte 
  lette 
  Skaller, 
  der 
  ligger 
  paa 
  en 
  

   Skraaning, 
  men 
  ikke 
  tunge 
  Unio- 
  og 
  Anof/on/a-Skaller, 
  der 
  tillige 
  ofte 
  sidder 
  fast 
  i 
  den 
  

   blode 
  Bund. 
  Vi 
  er 
  derfor 
  henvist 
  til 
  at 
  søge 
  en 
  anden 
  Forklaring 
  paa 
  Dannelsen 
  af 
  Skal- 
  

   aflejringerne. 
  En 
  saadan 
  har 
  jo 
  nu 
  Dr. 
  Wesenberg-Lund 
  (pag. 
  27) 
  givet, 
  idet 
  han 
  

   blot 
  har 
  modificeret 
  sin 
  tidligere 
  Forklaring 
  noget: 
  

  

  Skalaflejringerne 
  er 
  dannet 
  af 
  Skaller, 
  som 
  stammer 
  fra 
  Mollusker, 
  

   der 
  har 
  levet 
  paa 
  dette 
  Sted. 
  Naar 
  Skalaflejringerne 
  nu 
  ligger 
  uden 
  for 
  

   Molluskernes 
  Udbredelsesomraade, 
  skyldes 
  det, 
  at 
  der 
  enten 
  har 
  fundet 
  

   en 
  Forandring 
  af 
  Søens 
  Vandstand 
  Sted, 
  eller 
  at 
  der 
  er 
  foregaaet 
  en 
  

   Forandring 
  i 
  Soens 
  fysiske 
  og 
  kemiske 
  Forhold, 
  saaledes 
  at 
  Molluskerne 
  

   tidligere 
  havde 
  en 
  større 
  bathymetrisk 
  Udbredelse 
  end 
  nu. 
  Begge 
  Slags 
  

   Forandringer 
  har 
  sikkert 
  fundet 
  Sted; 
  man 
  maa 
  saaledes 
  antage, 
  at 
  Vandstanden 
  i 
  Soen 
  

   tidligere 
  har 
  været 
  lavere, 
  og 
  at 
  Vandets 
  Gennemsigtighed 
  og 
  Iltmængde 
  har 
  været 
  

  

  