﻿138 
  

  

  2,5 
  til 
  8,2, 
  men 
  kan 
  naa 
  11° 
  C. 
  I 
  store 
  Dele 
  af 
  Aaret 
  er 
  den 
  4 
  — 
  6°. 
  Ved 
  Bunden 
  af 
  

   Genfersø 
  er 
  den 
  aarlige 
  Temperaturamplitude 
  3,95 
  til 
  5,3. 
  Kun 
  i 
  Henseende 
  til 
  Ilt- 
  

   mængden 
  frembyder, 
  som 
  vi 
  senere 
  skal 
  se, 
  de 
  to 
  Slags 
  Søer, 
  meget 
  store 
  Forskellig- 
  

   heder. 
  Disse 
  de 
  baltiske 
  Søers 
  vegetationsløse 
  Gytjeflader 
  er 
  befolket 
  af 
  en 
  fattigere, 
  

   men 
  iøvrigt 
  ganske 
  den 
  samme 
  Fauna 
  som 
  de 
  dybe 
  Søers 
  profunde 
  Region. 
  Skal 
  de 
  

   baltiske 
  Søers 
  Søbund 
  inddeles 
  i 
  Bælter, 
  og 
  vil 
  man 
  anvende 
  den 
  Terminologi, 
  som 
  

   de 
  Forskere 
  har 
  brugt, 
  der 
  kun 
  har 
  undersøgt 
  de 
  store 
  dybe 
  Søer, 
  vilde 
  man 
  komme 
  

   til 
  ganske 
  absurde 
  Resultater. 
  Idet 
  de 
  sætter 
  den 
  sublitorale 
  Zone 
  ganske 
  vilkaarlig 
  

   fra 
  ca. 
  2 
  — 
  4 
  m 
  og 
  ned 
  til 
  c. 
  30 
  — 
  50 
  m, 
  maatte 
  man 
  næten 
  henregne 
  de 
  baltiske 
  

   Søers 
  hele 
  Søbund 
  til 
  denne 
  Zone. 
  Da 
  det 
  paa 
  den 
  anden 
  Side 
  er 
  af 
  Vigtighed, 
  

   at 
  der 
  for 
  Sobundsundersøgelserne 
  skabes 
  en 
  fast 
  Terminologi, 
  og 
  da 
  de 
  baltiske 
  

   Søer 
  faktisk 
  nedenfor 
  20 
  m 
  har 
  en 
  Region, 
  der, 
  saavel 
  hvad 
  dens 
  alm. 
  fysiske 
  For- 
  

   hold 
  som 
  hvad 
  dens 
  Fauna 
  angaar, 
  har 
  langt 
  mere 
  fælles 
  med 
  de 
  store 
  Søers 
  pro- 
  

   funde 
  Region, 
  end 
  man 
  fra 
  første 
  Færd 
  skulde 
  være 
  tilbøjelig 
  til 
  at 
  tro, 
  er 
  det 
  af 
  

   Hensyn 
  til 
  disse 
  Søer 
  forsvarligt 
  at 
  sætte 
  den 
  profunde 
  Grænse 
  helt 
  op 
  til 
  20 
  — 
  30 
  m. 
  

   Det 
  første 
  Tal 
  gælder 
  de 
  lave 
  baltiske 
  Soer, 
  det 
  sidste 
  de 
  dybe 
  Søer 
  med 
  Dybder 
  

   paa 
  100 
  m 
  eller 
  derover. 
  

  

  Furesøens 
  Bund 
  bør 
  altsaa 
  inddeles 
  i 
  3 
  Regioner; 
  Litoralregionen, 
  den 
  sublito- 
  

   rale 
  Region 
  og 
  den 
  profunde 
  Region. 
  Litoralregionen 
  gaar 
  ud 
  til 
  den 
  sluttede 
  Vege- 
  

   tations 
  Ophor 
  77a 
  — 
  8 
  m. 
  Den 
  sublitorale 
  Region 
  gaar 
  fra 
  7 
  x 
  / 
  2 
  — 
  8 
  m 
  til 
  c. 
  20 
  m 
  ; 
  den 
  

   indeholder 
  Skalbæltet 
  og 
  Brunjærnstensaflejringerne; 
  den 
  profunde 
  Region, 
  der 
  be- 
  

   staar 
  af 
  de 
  store, 
  vegetationsløse 
  Gytjeflader, 
  gaar 
  fra 
  20 
  m 
  og 
  ud 
  til 
  Soens 
  dybeste 
  

   Punkt 
  36 
  m. 
  

  

  Dyrelivet 
  i 
  Furesøens 
  Litoralregion. 
  

  

  Dyrelivet 
  i 
  Furesøens 
  Litoralregion 
  har 
  tidligere 
  været 
  Genstand 
  .for 
  Under- 
  

   søgelse. 
  Dette 
  gælder 
  særlig 
  Regionens 
  Brændingsfauna 
  (W-L. 
  1908), 
  der 
  jo 
  nu 
  ogsaa 
  

   er 
  paavist 
  andet 
  Sted, 
  men 
  som 
  i 
  særlig 
  store 
  Søer, 
  hvor 
  Forholdene 
  er 
  meget 
  urolige, 
  

   ikke 
  kan 
  komme 
  til 
  Udvikling 
  (Vattern, 
  Ekman 
  1915, 
  pag. 
  377). 
  Jeg 
  har 
  siden 
  (1908) 
  

   haft 
  Lejlighed 
  til 
  at 
  undersøge 
  denne 
  ejendommelige 
  Fauna 
  i 
  adskillige 
  andre 
  danske 
  

   Søer. 
  Den 
  synes 
  overalt 
  sammensat 
  af 
  næsten 
  de 
  samme 
  Arter. 
  Det 
  kan 
  kun 
  bemær- 
  

   kes, 
  at 
  Arresøs 
  stenede 
  Brændingskyst 
  i 
  1910 
  var 
  beboet 
  af 
  talrige 
  Hydropsyche-Larver, 
  

   der 
  spandt 
  deres 
  Spind 
  ganske 
  som 
  i 
  rindende 
  Vande. 
  

  

  I 
  de 
  side, 
  af 
  Planter 
  og 
  Detritus 
  opfyldte 
  Bugter 
  findes 
  et 
  overordentlig 
  rigt 
  

   Dyreliv. 
  Insekterne 
  spiller 
  her 
  en 
  stor 
  Rolle. 
  Der 
  er 
  i 
  disse 
  Bugter 
  fundet 
  mange 
  

   sjældne 
  Former, 
  der 
  ofte 
  har 
  været 
  Genstand 
  for 
  Undersøgelse. 
  I 
  det 
  store 
  og 
  hele 
  

   er 
  deres 
  Fauna 
  dog 
  næppe 
  særlig 
  forskellig 
  fra 
  den, 
  vi 
  træffer 
  i 
  vore 
  vegetationsrige 
  

   Smaasøer 
  og 
  Damme. 
  

  

  Ikke 
  heller 
  til 
  Scirpus-Phragmites-Bæltet 
  er 
  der, 
  saavidt 
  jeg 
  kan 
  se, 
  knyttet 
  

   nogen 
  særlig 
  Fauna. 
  Kun 
  kan 
  det 
  maaske 
  fremhæves, 
  at 
  dette 
  Bæltes 
  Yderrand 
  vist- 
  

   nok 
  er 
  Hovedopholdsstedet 
  for 
  de 
  store 
  Limnæer, 
  for 
  Anabolierne 
  og 
  maaske 
  for 
  

   A-Iystaci 
  des-Larverne. 
  

  

  En 
  særlig 
  Interesse 
  knytter 
  sig 
  til 
  Dyrelivet 
  ud 
  over 
  den 
  submerse 
  Vegetation. 
  

  

  