﻿141 
  

  

  der 
  har 
  en 
  overordentlig 
  ilde 
  Lugt. 
  Sigtes 
  denne 
  Bund 
  paa 
  grov 
  Sigte, 
  viser 
  den 
  

   sig 
  at 
  indeholde 
  uhyre 
  Masser 
  af 
  Plantetrævler, 
  der 
  endnu 
  hist 
  og 
  her, 
  særlig 
  oppe 
  

   i 
  Fiskebækbugten, 
  findes 
  noget 
  udenfor 
  Vegetationsbæltet. 
  Det 
  naar 
  dog 
  kun 
  sjælden 
  

   ud 
  i 
  det 
  egentlige 
  Skalbælte. 
  Paa 
  visse 
  Steder, 
  f. 
  Eks. 
  paa 
  Skraaningerne 
  af 
  Bankerne 
  

   midt 
  i 
  Soen 
  optræder 
  disse 
  Plantetrævler 
  kun 
  i 
  mindre 
  Grad. 
  Dyndet 
  er 
  her 
  fint 
  

   pulveriseret 
  Slam, 
  iblandet 
  talrige 
  Kalkpartikler. 
  Sigtes 
  dette 
  Slam, 
  og 
  tørres 
  det, 
  

   viser 
  det 
  sig 
  at 
  indeholde 
  uhyre 
  Mængder 
  af 
  Characeefragmenter, 
  Kalkrør 
  y 
  2 
  — 
  1 
  cm 
  

   lange, 
  vistnok 
  overvejende 
  hidrorende 
  fra 
  Tolypellopsis, 
  Characeefrugter 
  i 
  næsten 
  

   ufattelige 
  Masser, 
  dels 
  med, 
  dels 
  uden 
  Kalkbelægninger, 
  Skalrester 
  af 
  Muslinger, 
  Co- 
  

   lumella 
  af 
  Linmæa, 
  Laag 
  af 
  Bithynia 
  og 
  hele 
  Skaller 
  af 
  Pisidier 
  og 
  Ostracoder. 
  

   Hist 
  og 
  her 
  findes 
  indblandet 
  Dækvinger 
  af 
  Hæmonia, 
  Planaria-Kapsler, 
  samt 
  Fiske- 
  

   skæl. 
  Bilhynia-Laagene 
  kan 
  paa 
  visse 
  Lokaliteter, 
  maaske 
  mest 
  lige 
  udenfor 
  Vege- 
  

   tationen, 
  være 
  tilstede 
  i 
  saa 
  store 
  Mængder, 
  at 
  en 
  sigtet 
  Prøve 
  næsten 
  ikke 
  synes 
  

   at 
  indeholde 
  andet. 
  

  

  Betragter 
  man 
  Vegetationskortet 
  over 
  Furesø, 
  vil 
  man 
  se, 
  at 
  den 
  punkterede 
  

   Linie 
  angiver 
  Vegetationens 
  yderste 
  Grænse. 
  Det 
  udenfor 
  Linien 
  beliggende 
  vegeta- 
  

   tionslose 
  Areal 
  er 
  efter 
  Generalstabens 
  Opmaaling 
  533 
  ha. 
  Da 
  Furesøens 
  samlede 
  

   Areal 
  udgør 
  935.8 
  ha., 
  forholder 
  den 
  vegetationsdækkede 
  Del 
  sig 
  til 
  den 
  vegetationsfri 
  

   som 
  ca. 
  2 
  / 
  5 
  . 
  Man 
  vil 
  se, 
  at 
  en 
  meget 
  stor 
  Del 
  af 
  det 
  plantcbevoksede 
  Areal 
  ud- 
  

   gores 
  af 
  Store 
  Kalvens 
  vegetationsdækkede 
  Slette. 
  For 
  Søens 
  samlede 
  Thermik 
  og 
  

   Kemi 
  spiller 
  den 
  sikkert 
  den 
  største 
  Rolle. 
  Ulykken 
  er 
  kun 
  den, 
  at 
  denne 
  næppe 
  kan 
  

   udtrykkes 
  i 
  Tal. 
  Der 
  kan 
  kun 
  henledes 
  Opmærksomheden 
  paa, 
  at 
  Bugten 
  dels 
  maa 
  

   have 
  Betydning 
  som 
  varmeproducerende 
  Faktor, 
  dels 
  ved 
  sin 
  rige 
  Vegetation 
  baade 
  

   som 
  iltproducerende 
  og 
  under 
  Kulsyreassimilationen 
  som 
  kalkudfældende 
  Faktor. 
  

  

  Over 
  disse 
  undersøiske 
  Enge 
  med 
  deres 
  hvidgraa 
  kalkholdige 
  Bund 
  rører 
  sig 
  

   altsaa 
  det 
  Dyreliv, 
  som 
  vi 
  nu 
  skal 
  søge 
  at 
  skildre 
  i 
  det 
  følgende. 
  

  

  Der 
  er 
  i 
  det 
  følgende 
  ikke 
  taget 
  Hensyn 
  til 
  Protozoer 
  og 
  Nematoder. 
  Fersk- 
  

   vandets 
  Protozofauna 
  trænger 
  herhjemme 
  i 
  høj 
  Grad 
  til 
  Bearbejdelse. 
  Det 
  samme 
  

   gælder 
  om 
  vore 
  større 
  Søers 
  fritlevende 
  Nematoder. 
  

  

  Spongozoa. 
  

  

  Spongillidæ. 
  

  

  Spongilla 
  fragilis 
  Leidy. 
  Ude 
  i 
  Randen 
  af 
  Tolypellopsis-Bæltet 
  paa 
  7 
  m 
  har 
  jeg 
  

   udfor 
  Laboratoriet 
  en 
  eneste 
  Gang 
  faaet 
  en 
  overordentlig 
  blød 
  Svamp 
  op. 
  Den 
  be- 
  

   klædte 
  Tolypellopsis 
  som 
  lysegraa, 
  svagt 
  brunlige 
  Masser, 
  aldrig 
  større 
  end 
  c. 
  3 
  cm 
  

   lang 
  og 
  paa 
  det 
  tykkeste 
  Sted 
  c. 
  1 
  cm 
  i 
  Diam. 
  Formen 
  var 
  kølle- 
  eller 
  tenformet. 
  Den 
  

   lysegraa 
  Farve, 
  den 
  bløde 
  Beskaffenhed, 
  samt 
  Manglen 
  af 
  Mikrosklerer 
  bevirker, 
  at 
  

   jeg 
  henfører 
  disse 
  Exemplarer 
  til 
  denne 
  Art. 
  Da 
  Arten 
  paa 
  dette 
  Sted 
  ikke 
  syntes 
  

   at 
  danne 
  Gemmulæ, 
  er 
  Bestemmelsen 
  tvivlsom. 
  

  

  Ephydatia 
  fliwialilis 
  (L.) 
  forekommer 
  enkeltvis 
  i 
  smaa 
  Kolonier 
  paa 
  Grene, 
  der 
  

   er 
  taget 
  op 
  fra 
  4 
  m 
  i 
  Store 
  Kalven. 
  I 
  uhyre 
  Mængder 
  i 
  store 
  Kolonier 
  findes 
  den 
  

   i 
  den 
  inderste 
  Litoralzones 
  yderste 
  Del 
  paa 
  Phragmites 
  og 
  Sten. 
  

  

  