43 

 Gen. II. DOROPYGUS') n. g. 



Corpus altius, cephalothorace paullo compresso (?) vel sub-tereti (o"); appendices 

 abdominis in apice aculeis curvatis vel pilis prasditee. Antennse l:mi paris ex articulis sat 

 multis (. . . 8- — 10 . . .) compositse, 2:di paris in apice ungue immobili armatae. Pars basis 

 palpi ramo interiore duplo latior; ramus interiör ex articulis 2, exteriör ex 1 ( — 2) com- 

 positus. Maxilla? compressae: l:mi paris laciniis 5 setosis, pilosis aculeatisve instructae; 

 2:di paris sub-triangulae, articulis 5; 3:tii paris oblongse; utriusque paris intus setis vel 

 aculeis longioribus armatae. Pedes parum compressi, setis rarius plumatis vel glabris: 4 

 parium anteriorum rami articulis 3 vel 2; 5:ti paris minores, imperfecti. Ovaria 4, antice 

 bina conjuncta. 



Animalia in sacco respirationis Ascidiarum et Cynthiarum hospitantia. 



Af slägtet Doropygus har jag funnit fyra arter, som sinsemellan afvika betydligt 

 mera från hvarandra, än arterna af föregående slägte. De skiljas lättast från dessa genom 

 den högre, hos honorna hoptryckta, hos hanarne nästan trinda kroppsformen, samt genom 

 bristen på plumulerade simborst i spetsen af abdominalbihangen. Hos honan äro dess- 

 utom äggstockarna framtill sammanvuxna två och två, hvarigenom de äfven skilja sig från 

 slägtet Botachus, som står Doropygus mycket nära, men från hvilket detta sednare slägte 

 dessutom lätt kan skiljas genom den betydliga bredden på mandibularpalpens basaldel. 



Liksom hos föregående slägte äro de båda könen (VI. 8 A. C) hvarandra ganska 

 olika, och de unga honorna (D) närma sig till kroppsformen temligen mycket hanarne, 

 som i allmänhet synas vara betydligt mindre, isynnerhet smalare, än de fullvuxna honorna. 

 Gränsen mellan den höga, hoptryckta (ofvanifrån sedt), omvändt äggformiga cephalothorax 

 och den smala, men cylindriska abdomen är hos de sednare mycket skarp, hvaremot ha- 

 narne äga en bakåt jemnt afsmalnande kroppsform. Hufvudet är ofta, isynnerhet hos 

 honan, bredare än de närmast följande segmenten, med utvidgade kanter, och således, från 

 sidan sedt, högre än dessa. Tillsammans ined det korta, med hufvudet sammanvuxna l:sta 

 thoracalsegmentet är det, på detta sätt sedt, merendels nedåt bredare, af en ovalt trekan- 

 tig form: l:sta thoracalsegmentet tyckes då bilda en nedåt afsmalnande kil mellan hufvu- 

 det och det 2:dra thoracalsegmentet. Detta och det närmast följande äro merendels hos 

 den fullvuxna honan högre och längre än det l:sta, men för öfrigt till sin form mycket 

 olika, icke blott hos olika arter och kön, utan äfven hos honor på olika utvecklingsstadier. 

 Matricaldelen är hos den fullvuxna honan än längre och mera voluminös, än kortare och 

 föga högre än den främre delen af cephalothorax, icke så skarpt afsatt emot denna, som 

 hos föregående slägte. Fjerde segmentet, som till största delen utgöres af den med talrika 

 ägg fyllda matricalkaviteten, är också till formen temligen olika hos olika arter, och döl- 

 jer helt och hållet det korta, smala, mera cylindriska 5 segmentet, samt hvälfver sig långt 

 bakåt öfver abdomen, så att denna, då djuret ses ofvanifrån, ofta alldeles döljes af matrix. 

 Hos yngre honor är 4:de segmentet icke betydligt längre än det 3:dje, och endast öfver- 

 vuxet främre delen af det 5:te segmentet; hos hanen är det ännu mindre, fullkomligt skildt 

 från detta 5:te segment. Äggstockarna äro i det närmaste cylindriska, rymliga, fyra, de 



') A JoQÖq, saccus, et nvyrj, clunes. 



