54 T. THORELL, 



Gen. III. BOTACHUS 1 ) n. g. 



Corpus longius, angustum, teres, fuso fere simile; appendices abdominis in apice acu- 



leis armatae. Antennas l:mi paris ex articulis sat multis ( 9 . . .) compositae, 2:di paris 



apice ungue armatae. Palporum pars basis ramo interiore vix vel parum latior, oblonga; 

 ramus interiör ex art. 2 constat, exteriör ex art. unico, longiore. Maxillae compressae, 

 Inni paris laciniis 5 setosis, 2:di paris sub-triangulae, articulis 5, 3:tii paris oblonga 1 , cum 

 prioribus intus aculeatae vel setosae. Pedes parum compressas, setis parum pilosis vel gla- 

 bris, articulis ramorum ternis, 5:ti paris exceptis, qui parvi sunt et imperfecti. — Ovaria 

 quattuor antice libera. 



Animalia inter lamellas sacci respirationis Ascidiarum hospitantia. 



Af detta slägte är endast en art bekant, och af denna blott den fullt utbildade honan. 

 Den sluter sig nära intill näst föregående slägte, Doropygus, men afviker dock från dithö- 

 rande arter genom åtskilliga egendomligheter, af hvilka följande torde vara de vigtigaste. 



Cephalothorax är icke hög och hoptryckt, utan trind, lång och smal, hvarigenom 

 kroppen blir nästan spolformig (IX. 12 A). Formen på abdomen är väsendtligen den^ 

 samma som inom föregående slägte, serskilclt den afdelning deraf, som bildas af D. auritus 

 och D. gibber. Ovarierna, som ligga ofvanför och nära intill hvarandra, två- och två på 

 hvardera sidan, äro framtill icke hopvuxna, utan fria, såsom hos slägtet Notodelphys, och 

 sträcka sig genom hela den långsträckta, cylindriska matricaldelen in i det 5:te thoracal- 

 segmentet. Den i den likaledes långsträckta, föga rymliga matrix inneslutna äggmassan 

 ligger sålunda öfver och omkring bakre delen af äggstockarne, och icke blott bakom dem. 

 I öfrigt synas generationsorganerna vara af ungefär samma byggnad, som hos Doro- 

 pygus (G). 



Andra parets antenner (A 2 ) utmärka sig derigenom, att de äro försedda med ett 

 starkt plumuleradt borst vid spetsen af l:sta leden, hvilket saknas hos slägtet Doropygus. 

 Arterna af slägtet Notodelphys hafva, såsom vi förut haft tillfälle att anmärka, två så- 

 dana borst. 



Mandibularpalpens (MP) utseende är mycket afvikande, såväl från den hos Doropy- 

 gus som hos Notoclelplrys rådande formen. Basaldelen är nemligen aflång, smal, icke eller 

 föga bredare än inre grenen, som visar sig såsom en omedelbar fortsättning af basaldelen; 

 den från den yttre, icke inskurna sidan utgående yttre grenen, är, ehuru bestående af 

 blott en enda led, längre än innergrenens båda leder tillsammantagna. — För öfrigt äro 

 mundelarne i det närmaste af samma form, som hos föregående slägte, isynnerhet liknande 

 dem hos D. pulex och D. psyllus. 



Benens grenar hafva färre borst, men afvika för öfrigt icke mycket från det förra 

 slägtets. Hos den kända arten hafva de 4 första benparens båda grenar tre leder (P x , P ) : 

 det 5:te, långt bakom det 4:de belägna, rudimentära paret har två 3-ledade grenar, af 

 hvilka den inre är fästad på den yttre, icke på basaldelen (G, P,). 



Lefnadssättet är såtillvida olika de förut beskrifna arternas, som den hithörande 

 formen tyckes uteslutande uppehålla sig, icke inuti sjelfva respirationssäcken hos Ascidi- 



') Nomen proprium mytliologicum. 



