30 T. THORELL, 



Taggarne äro längre och mjukare. Inre grenens 2:dra led har två borst och den yttres 

 3:dje led 6 borst; dock afviker 4:de benparet från de båda föregående derigenom, att bor- 

 stens antal på inre grenens 3:dje led endast är 5, och taggarnes på motsvarande led hos 

 den yttre endast två. Alla borsten äro plumulerade och taggarne på l:sta benparet ofta 

 hinnkantade och i brädden crenulerade. 



Femte benparet (P 5 ), som är rudimentärt och mycket mindre än de föregående, är 

 fästadt långt bakom dem, mer eller mindre nära basen af l:sta abdominalsegmentet. De 

 äro något olika hos de olika könen och hos tf ännu mera rudimentära än hos $> (I. 1 G, 

 r-. j) 5 ). Hos denna bestå de af en merendels träns verseli basalled, hvars gräns mot sjelfva 

 segmentet ofta är svår att iakttaga. De båda grenarne utgå nära intill hvarandra från 

 denna basaldel, ofta utan att vara skilda från densamma genom tydlig sutur; den yttre, 

 som utgår invid basalledens yttre brädd, är smalare än den inre, som oftast är rundad 

 eller omvändt äggformig. Båda bära i spetsen ett borst, och den inre dessutom ofvanför 

 detta ett annat borst eller en tagg. 



Hos (f är basalleden ännu kortare, knappt märkbar, och grenarne, isynnerhet den 

 yttre, likaledes kortare och mera rudimentära. 



Hvad den inre byggnaden angår har jag redan anfört det vigtigaste, som derom är 

 mig bekant. För detta slägte karakteristiskt är ovariemas läge (I. 1 A, B: ov): de ligga 

 alla fyra i samma plan, två och två å ömse sidor om tarmkanalen, och sträcka sig från 

 hufvudet eller l:sta thoracalsegmentet, i hvilket de med hvar sin fria ända börja, in i 

 fjerde thoracalsegmentet och nå icke så långt, att hos den med ägg i matrix försedda 

 honan dessa ägg komma att ligga ofvanför eller omkring dem, och hela äggmassan befin- 

 ner sig således bakom ovarierna, Den ofvanbeskrifna bildningen af hanens första antenner 

 (II. 1 a: a t ), hvarigenom dessa antenner kunna göra tjenst såsom griporganer vid parnin- 

 gen, är också inom Notodelphyidernas familj inskränkt till detta slägtes arter. 



Om hithörande formers lefnadssätt och utveckling hafva vi i det föregående redan ialat. 



Som arterna af detta slägte, enligt hvad förut är nämndt, stå hvarandra mycket 

 nära, men könen deremot äro hvarandra betydligt olika, och dessutom hanarne af ett par 

 arter ännu äro obekanta, är det svårt att gifva en på för båda könen gemensamma karak- 

 terer grundad schematisk uppställning öfver detta slägte. Följande må dock tjena såsom 

 ett försök dertill. 



Notodelphys. 



1. Abdomiualbihangen längre än föregående segment: 



A. med ett borst midt på yttre sidan: N. agilis, 



B. med yttre sidoborstet nedanför bihangets midt: 



a. Afståndet från yttre sidoborstet till närmaste apicalborst längre, än bihangets bredd. 



a. Första leden af lista benparets yttergren i yttre brädden tätt sågtandad: N. Allmanm, 



b. slät eller knappt märkbart tandad: 



a. Taggarne på 3:dje leden af lista benparets yttergren crenulerade i brädden: . . N. rufescens, 

 (i. helbräddade: N. coerulea. 



b. Afståndet från yttre sidoborstet till närmaste apicalborst icke större, än bihangets bredd, och 



cc. utgörande ungefär | af bihangets längd: N. tenera, 



(j. utgörande | af bihangets längd: N. elegans. 



2. Abdominalbihangen kortare än föregående segment: N. prasina. 





