28 T. THORELL, 



basals tycken, men den tredje, mera cylindriska leden är riktad nästan rakt utåt, och bär 

 i spetsen en temligen kort, men stark, rörlig klo, samt omkring 4 långa, krökta, svaga 

 taggar eller borst. 



Labrum (I. 1 L) är bredare än lång, mot spetsen något smalare, och framför spet- 

 sen försedd med en knöl, som är besatt med ett par rader små tänder. 



Mandiblema (IL 1 MP, M) sitta ungefär midt under hufvuclet, riktade tvärsöfver 

 mot hvarandra och med eggen framtill betäckt af labrum. De äro midtpå smalare, och 

 den mera äggformiga yttre eller basaldelen är mycket tjockare än den nästan tresidiga, 

 tunna, i inre brädden tandade inre delen. Denna brädd bildar med den främre brädden 

 en spetsig och med den bakre en nästan rät vinkel. Den bakersta, af sjelfva vinkeln bil- 

 dade tanden (d x ) är störst och genom en djupare urnypning skild från de 4 — 5 följande 

 tänderna, hvilkas utseende är något olika hos olika arter, men också kan variera hos 

 samma art, ja till och med hos de båda mandiblerna af samma exemplar. Framför dessa 

 är brädden fint crenulerad, och längst fram utgå från sjelfva den främre brädden två fina, 

 hvassa, längre tänder, som oftast synas vara på sidorna fint sågtandade. 



Mandibularpalpen (II. 1 MP, P), som är riktad nedåt och utåt, utgår från mandi- 

 belns basalstycke, och består af en kort, tjock, från sidan sedd nästan fyrkantig basalled 

 (pb), samt af tvenne temligen korta, nästan lika långa, mer än dubbelt smalare grenar. 

 Den inre grenen (ri) består af tvenne temligen korta leder, af hvilka isynnerhet den andra 

 bär flera plumulerade borst i spetsen. Den yttre grenen (re) består också af två, väl skilda 

 leder, men den andra af dessa visar ofta tydliga spår af att ha uppkommit genom sam- 

 mansmältningen af 3 leder. Afven denna gren, hvars andra led är riktad mera utåt, bär 

 i och mot spetsen starka, plumulerade borst, af hvilka det yttersta är det längsta och 

 gröfsta. 



De 3 paren maxiller äro ungefär af samma längd, men till formen mycket olika. 

 Det l:sta paret (II. 1 M. x ) består af en oregelbundet qvadratisk basaldel {pb), som nedåt 

 fortsätter sig i två flikar. Den inre, tjockare fliken (innerjliken (Ii)) är aflång, mot spetsen 

 något smalare, och bär vid sin inre, nästan räta brädd en rad taggar eller korta borst. 

 Den yttre af dessa två flikar (mellanfliken (lm)) är äfvenledes aflång, mot spetsen smalare, 

 ungefär lika lång som den inre, och bär i den rundade spetsen omkring 3 borst. På sin 

 yttre brädd bär den tvenne flikar eller rättare sagdt leder: den, som är närmast basal- 

 delen (ytterfiiken (le)) är nästan halfcirkelformig, snedt fästad medelst sin periferi, och bär 

 i den fria, utåtvända brädden omkring 4 borst; den, som är fästad närmare spetsen (slut- 

 fiiken (lu)), är något längre än bred, riktad utåt och nedåt, något mindre än de öfriga 

 loberna, och bär omkring 5 borst i spetsen. Denna lob visar stundom antydning till att 

 bestå af två eller tre sammanvuxna stycken. — Utom de nu omtalade borsten observerar 

 man ytterligare två, af hvilka det ena, nedåtriktadt, utgår från en konisk del eller liten 

 flik (sidofliken (II)) nära det ställe på främre sidan af basaldelen, der dennas båda lober 

 stöta intill hvarandra: det andra utgår också nära basaldelens spets, men från motsatta 

 sidan och närmare yttre kanten, och är riktad uppåt, mot basaldelens bas. 



Af andra parets maxiller (II. 1 M 2 ), som äro tresidiga, från en bred bas afsmalnande 

 mot spetsen, är den första leden mycket större än de öfriga tillsammanstagna och bär på 

 inre sidan omkring 8 långa, smala, något krökta taggar eller borst, af hvilka det, som är 

 närmast basen, är tjockare, mjukare och mera borstlikt än de öfriga samt rundtomkring 



