OM KEUSTACEER I ASCIDIER. 27 



men baktill egentligen föga bredare än l:sta abdominalsegmentet. Genom matricalkavite- 

 tens utväxande öfver och på sidorna om detta stycke och fyllande med 'ågg, förändras 

 likväl dess utseende hos den fullväxta honan betydligt, så att det bildar en voluminös, 

 oftast äggformig, konvex, någongång nästan fyrsidig, mera nedtryckt kroppsafdelning, som 

 är ungefär lika lång med och merendels något bredare än den öfriga delen af cephalo- 

 thorax, och skarpt afbiyter mot den smala, cylindriska abdomen, öfver hvars bas den 

 bakåt utbredt sig (I. 1 A). Som matricalhåligheten tillhör den bakre delen af 4:de tho- 

 racalsegmentet, hvilket utbredt sig öfver och på sidorna om det 5:te, blifver matricalde- 

 lens främsta del härunder till sin bredd föga förändrad. Efter äggens utgång ur matrix 

 (I. 1 B), äfvensom hos yngre honor och hanen (I. 1 C), hos hvilken 4:de och 5:te seg- 

 menten äro små och mycket kortare än hos honan, något kortare än de föregående tho- 

 racalsegmenten, visar matricalkaviteten åter den ofvan beskrifna, bakåt afsmalnande for- 

 men, och cephalothorax, som derigenom blifver mer eller mindre utdraget äggformig, öfver- 

 går temligen jemnt i abdomen, hvarföre också dessa former, isynnerhet hanarne, visa en 

 betydlig yttre likhet med arterna af slägtet Cyclops. 



Abdomen är betydligt kortare än cephalothorax, nästan cylindrisk, dock något ned- 

 tryckt och bakåt afsmalnande. Längden af dess leder öfver- eller understiger bredden 

 endast obetydligt. Det 5:te segmentet (I. 1 K, K 1? K 2 ) visar på öfra sidan vid spetsen 

 en nästan rektangulär nedtryckning; i spetsen är den något urnupen eller inskuren och 

 visar der en långsgående springa, anus. 



Bihangen (I. 1 F 3 ) äro merendels cylindriska, oftast längre, sällan kortare än 5:te 

 abdominalsegmentet, och i spetsen försedda med fyra långa, håriga borst, af hvilka de två 

 medlersta äro ledade vid basen och längre än de öfriga, det 2:dra, inifrån räknadt, längst. 

 Dessutom bära de ett mindre borst vid inre sidan, straxt ofvanför det innersta apicalbor- 

 stet och ett annat sådant högre upp, nära yttre sidan. 



Hos hanen är l:sta abdominalsegmentet något bredare än hos honan, och bär, såsom 

 vi redan hafva anfört, på sin undre sida två, af ett trekantigt mellanrum åtskilda, trekantiga 

 genitalflikar, som i den breda trubbiga spetsen bära två borst, ett i hvardera hörnet, och 

 straxt ofvan och innanför det inre en liten tagg eller kort borst (I. 1 r. Ig). 



Första parets antenner (II. 1 A L ), utgående å ömse sidor om rostrum, äro ungefär så 

 långa som hufvudet, och bestå hos honan af 15 leder (II. 1 AJ, af hvilka den yttersta 

 dock icke alltid är tydligt skild från den närmast föregående. De äro temligen smala, 

 från 3:djc leden mot spetsen jemnt afsmalnande, och rikligen besatta med mest cilierade 

 borst. Hos hanen (den fullt utbildade) bestå de endast af 10 leder (eller kanske 11, ty 

 den 2:dra består tydligen af tvenne sammanvuxna leder), af hvilka de båda yttersta äro 

 längre och smalare i proportion än hos honan, och kunna, såsom vi redan nämnt, slås om 

 framåt mot de öfriga lederna (IL 1 a, a x ). Jemte den 2:dra leden äro äfven 6:te, 8:de, 

 9:de och 10:de längre än de öfriga, mest mycket korta lederna, och om dessa fem antagas 

 hvardera utgöras af tvenne förenade leder, blifver det ursprungliga antalet hos hanen äfven 

 15, såsom hos honan. 



Andra parets antenner (II. 1 A 2 ) äro fastade något bakom det l:sta och längre isär 

 än dessa. De äro kortare och knäböjda, samt bestå af tre leder, af hvilka de två första 

 äro sammanvuxna till ett enda, midtpå tjockare stycke, som vid spetsen af den l:sta le- 

 den, utåt, bär två starka, plumulerade borst. De konvergera mot hvarandra med dessa 



