OM KRUSTACEEK I ASCIDIER. 25 



segment äro, såsom hos 9 ad., fem, och det 4:de och 5:te visa sig redan vara samman- 

 vuxna, men sakna alldeles spår till matrix. Abdominalsegmenten äro endast fyra, bihan- 

 gen inberäknade; det 3:dje är isynnerhet långt, och det synes vara genom delning af detta, 

 som segmentens antal sedermera ökas. Första parets antenner ha endast 9 leder i stället 

 för de 15, som den fullvuxna honan äger; af dessa 9 motsvaras den 2:dra af den 2:dra- 

 och 3:dje, den 5:te af 6:te — 9:de, och den 6:te af 10:de och 1 l:te hos denna. Benens gre- 

 nar bestå hvardera endast af två leder, af hvilka den yttersta motsvarar de två yttersta 

 hos $ ad. 



Hanen är redan i detta stadium mindre än honan, och skiljes dessutom lätt från 

 henne derigenom, att de båda sista thoracal-segmenten äro fria. Antenner, ben, etc. äro 

 alldeles som hos honan. Genitalflikarne äro rudimentära och sakna det yttre af de två 

 längre borst, som de hos den fullvuxne hanen bära i spetsen. 



Under ett derpå följande utvecklingsstadium äro honorna ungefär af samma storlek, 

 som ef ad., och likna till kroppsformen denne ganska mycket. Fjerde och femte thoracal- 

 segmenten äro dock sammanvuxna till ett enda, bakåt afsmalnande stycke, som ofvanpå 

 visar en uppsvallning — början till matrix. Antennerna äro i det närmaste såsom hos $ 

 ad.: de flesta förut hopvuxna lederna äro nu mer eller mindre fria (III. 4 A ). Benen 

 hafva treledade grenar, abdomen fem segment, af hvilka det fjerde är längst och vid nästa 

 hudoinbyte delar sig till två. Afven hanen har på denna utvecklingsgrad 5 abdominal- 

 segment och treledade bengrenar; genitalflikarne hafva fått äfven det yttre borstet, men äro 

 ännu icke helt och hållet färdigbildade. Antennerna stå nästan på samma grad af utveck- 

 ling, som i närmast föregående stadium (II. 1 # ), och det är derföre svårt att med sä- 

 kerhet bestämma, hvilka af den fullbildade hanens 10 eller 11 antennleder motsvara honans 

 15, till hvilka, enligt hvad jag nyss omnämnt, de 9 hos o* och $ jun. lätt låta hänföra sig. 



Ett särdeles anmärkningsvärdt förhållande har jag iakttagit hos de outvecklade ho- 

 norna af slägtet Notodelphys. De visa på undersidan af l:sta abdominalsegmentet genital- 

 flikar, som till form och storlek äro nästan alldeles lika genitalflikarne hos hanarne på 

 samma utvecklingsstadier! Vid den hudömsning, då honan ernår sin fulla utveckling, 6 

 abdominalsegment o. s. v., försvinna dessa flikar alldeles, och de feminina generationsor- 

 ganerna uppträda i stället. Dylika genitalflikar har jag äfven funnit hos unga honor af 

 slägtet Lichomolgus, som hör till en helt annan familj, och står nära Sapphirina Thomps., 

 hvaraf det visar sig, att detta nu omnämnda förhållande icke är ett enstaka, till Notodel- 

 phyiderna inskränkt faktum, utan troligen är gemensamt för flera familjer bland Copepo- 

 derna. — Det är bekant, att hos menniskan och de högre djuren i allmänhet hela köns- 

 apparaten, icke blott de inre, väsendtliga organerna, ut in äfven de yttre och accessoriska, 

 ursprungligen äro desamma hos båda könen, och att de genomgripande skiljaktigheter, som 

 sedermera förefinnas dem emellan, bero på en i olika riktning, framåt eller tillbaka gående 

 metamorphos af till en början identiska delar. Äfven för de lägre djuren är den ur- 

 sprungliga identiteten af de väsendtligaste generationsorganerna, ovarierna och testes, ställd 

 utom allt tvifvel. Skulle icke det nu anförda förhållandet hos slägtena Notodelphys och 

 Lichomolgus kunna tydas såsom en vink, att också inom Krustaceernas klass, och kanske 

 bland Arthropoderna i allmänhet, en dylik öfverensstämmelse till en början förefinnes äf- 

 ven mellan de yttre till generationsapparaten hörande delarne hos båda könen? 



K. Vet. Äkad. Handl. B. 3. N:o 8. 4 





