22 T. THORELL, 



zoiderna kunna följaktligen genom kanalerna bege sig upp till blåsorna, och då båda de 

 undre äggstocksgrenarne äro riktade mot och genom en kanal förenade med hvar sin af 

 dessa (hvilket jag tror mig hafva med säkerhet observerat åtminstone hos D. pulex och 

 till en del äfven hos D. auritus: VIII, 10 Y), kunna äggen och spermatozoiderna på denna 

 väg komma i beröring med hvarandra. 



Hos Notodelphys saknas insänkningen eller vulvan på undre sidan af l:sta abdomi- 

 nal-segmentet, och det korta röret synes mynna direkte ut mer eller mindre nära spetsen 

 af segmentet (I. 1 G, IV. 6 G). Såväl detta rör, som kanalerna och sädesgömmena (cs, rs), 

 hafva ungefärligen samma utseende som hos Doropygus. Något sammanhang emellan de sist- 

 nämnda och ovarierna har jag icke kunnat se, dock existerar det tvifvelsutan här lika 

 såväl, som hos det förra slägtet. Deremot synas sädesgömmena hos Notodelphys stå i 

 förening med sjelfva matrical-kaviteten, hvilket jag trott mig se särdeles tydligt hos så- 

 dana fullvuxna honor, som saknat tigg i matrix (I. 1 G). Ar denna iakttagelse riktig, så 

 finnes det säkerligen en sådan kommunikation mellan matrix och sädesgömmena äfven hos 

 de öfriga Notodelphyiderna, och då är det sannolikt, att hos dessa djur äggen passera 

 genom sädesreservoirerna vid sin öfvergäng från äggstockarna till matrix. För sannolikheten 

 häraf talar dessutom förhållandet hos slägtena Cyclops och Diaptomus, hos hvilka, enligt 

 Claus, spermatozoiderna komma i beröring med äggen, då dessa lemna ovarierna och öf- 

 vergå till yttre äggsäckar. 



Hanen, som är betydligt mindre, än honan, och till formen henne ganska olik, enär, 

 såsom vi redan antydt, 4:de och 5:te thoracalsegmenten här äro åtskilda och smalare, än 

 de föregående segmenten, visar på ömse sidor om tarmkanalen en testis (I. 1 C; VI. 8 C; 



VII. 10 C, t), som har formen af ett bakåt afsinalnande rör, sträckande sig från l:sta eller 

 2:dra thoracal- till l:sta abdominal-segmentet. Här sammanhänger hvardera testis med en 

 temligen stor, oval eller bönformig kavitet, som jag kallar spermatophor-rummet (csp), eme- 

 dan det är i dessa båda rum, som spermatophorerna förvaras. Hos Doropygus, t. ex. D. 

 pulex och D. auritus, ser man lätt genom den genomskinliga kroppsbetäckningen, att denna 

 kavitet innehåller en efter dess form noga afpassad kapsel, spermatophoren, hvars Vågg är 

 bildad af mindre celler, och hvars innehåll utgöres af större sådana (VI. 8 T } , T 2 , T 3 ; 



VIII. 10 T). Lägger man en glasskifva på djuret, så att spermatophoren brister, så ser 

 man dessa sednare celler utflyta, och de visa sig då vara särdeles mjuka, till formen run- 

 dade. Dessa celler måste antingen vara spermceller eller ock kanske ännu icke fullt ut- 

 vecklade sperinatozoider (j em för Claus' beskrifning och figur öfver de outvecklade sper- 

 matozoiderna hos Diaptomus: Archiv fur Naturgeschichte 1858, p. 36. Taf. II. jig. 54). Ger 

 man akt på testes, så ser man, att deras innehåll utgöres af celler af fullkomligt enahanda 

 utseende, som spermatophorrummets, och vidare, att de bilda trenne efter hvarandra lig- 

 gande, framtill tjockare, bakåt afsmalnande portioner inuti testis. Dessa portioner äro om- 

 gifna af hvar sin särskilda membran, och det är således klart, att de måste vara sperma- 

 tophorer i ett tidigare utvecklingsstadium, hvilka stiga ned i spermatophorrummen, två och 

 två i sender, en från hvardera testis, alltefter som de i dessa rum befintliga spermato- 

 phorerna blifva färdiga och utsläppas. På undre sidan af l:sta abdominalsegmentet finnas 

 tvenne aflånga, nästan trekantiga flikar (VI. 8 r, lg)- } dessa genitalflikar täcka hvar sin af 

 de båda springor, genom hvilka spermatophorerna utträda. Vid en sednare undersökning 

 af ett i sprit förvaradt exemplar af D. pulex rf har jag icke blott sett de mogna sper- 



