

OM KEUSTACEER I ASCIDIER. 17 



för dessa sednare djur, tarmkanalens rhytmiska kontraktioner åstadkomma en likformig 

 rörelse i den klara, färglösa blodvätskan. 



Sinnesorganerna inskränka sig till l:sta parets antenner, som tvifvelsutan fungera så- 

 som känselverktyg, samt ett Öga, beläget temligen djupt under kroppsbetäckningen. Detta 

 öga är, såsom i allmänhet hos Copepoderna, dubbelt, och består af tvenne utåt riktade, 

 sammanvuxna pigmentbägare, som hvardera innesluta en stor, rundad lins eller krystall- 

 kropp. Bägarnes färg är röd, linsens deremot hvit eller gulaktig. Redan innan äggen 

 lemnat matrix, kan man hos embryot genom denna och ägghöljet se det röda, starkt glän- 

 sande ögat. — Ascidicola afviker från de öfriga hithörande djuren derigenom, att den 

 saknar öga. 



Rörelseorganerna utgöras hufvudsakligen af de fyra första benparen. Dessas grenar 

 äro hos Notodelphys hoptryckta, tunna och i brädden besatta med taggar och långa, tätt 

 plumulerade borst, och bilda följaktligen goda simorganer. Derjemte äro hos detta slägte 

 abdominalbihangen försedda hvartdera med 4 långa, cilierade borst, hvarigenom abdomen 

 likaledes blifver ett rörelseorgan, såsom hos de fritt lefvande Copepoderna i allmänhet. Do- 

 ropygus och Botachus sakna dessa borst: deras ben äro föga hoptryckta, besatta med glest 

 plumulerade eller glatta borst, hvarföre också arterna af dessa båda slägten visa en jem- 

 förelsevis högst ringa rörelseförmåga. Ingen af dem har, sedan den lemnat larvtillståndet, 

 förmågan att simma: de äldre honorna ligga vanligtvis på sidan och flytta sig endast 

 långsamt, genom att ömsom kröka och räta ut kroppen. Hanarne och de yngre honorna 

 äro något lifligare och slingra sig ofta åt alla håll såsom maskar. Till underlättande af 

 dessa krj^prörelser torde de små hår eller taggar tjena, som hos dessa djur finnas i ändan 

 af abdominalbihangen. — Lika trög, som arterna af dessa slägten, är Ascidicola, hvars ben 

 tydligen äro otjenliga till simorganer, enär den yttre grenen är beväpnad med korta tag- 

 gar, den inre försedd med enormt långa, styfva, sköra, icke plumulerade borst. Dess rö- 

 relser äro derföre masklika, krypande, och understödjas hos $ derigenom, att 3:dje abdo- 

 minalsegmentet är vid spetsen på undre sidan något utvidgadt och der besatt med flera 

 rader tättsittande, bakåtriktade små taggar, och kan af djuret begagnas såsom ett slags 

 fot, hvarföre också det 4:de segmentet med de båda bihangen alltid hålles något upplyf- 

 tadt, då djuret kryper. Femte benparet saknas alldeles hos Ascidicola. I motsats till 

 dessa tre slägten, Doropygus, Botachus och Ascidicola, utmärka sig, såsom vi redan nämnt, 

 arterna af slägtet Notodelphys genom lifliga och raska rörelser. Isynnerhet snabbt simma 

 merendels hanarne och de yngre honorna, som icke äro nedtyngda af hgg, och med större 

 lätthet kunna betjena sig af abdomen såsom rörelseorgan. Alla JSTotodelphyider simma 

 emellertid med ungefär lika snabbhet under sitt larvtillstånd, ehuru en del förlora denna 

 förmåga, då de inflytta i Ascidierna och börja föra ett slags parasitiskt lif. 



Det är isynnerhet genom generationsorganernas byggnad, som Notodelphyiderna skilja 

 sig från de öfriga Gnathostomerna och visa många egendomligheter af intresse. Som 

 dessa organer dock äro temligen olika inom de båda underfamiljer, i hvilka vi indela 

 dessa djur, skola vi först vid beskrifningen af dem närmare redogöra för de ifrågavarande 

 delarnes byggnad. Yttre äggsäckar saknas alltid, och äggen förvaras efter utträdandet ur 

 ovarierna i en eller två af sjelfva kroppsbetäckningen bildade kaviteter — i en enkel eller 

 dubbel matrix. 



K. Vet. Akad. Handl. B. 3. N:o 8. O 



