

10 T. THORELL, 



poder och »Schmarotzer-krebse» kunna särskiljas. Mundelarna äro visserligen oftast olika, 

 i det Copepoderna hafva fria mundelar, och Parasita deremot merendels mandiblerna in- 

 neslutna i ett sugrör, men detta är långtifrån alltid fallet; de bakre maxillerna äro utbil- 

 dade till griporganer icke blott hos flertalet parasit-entomostraceer, utan äfven hos åtskil- 

 liga Copepoder, t. ex. Harpacticus. Benen visa hos ganska många parasit-entomostraceer 

 alldeles samma utveckling, som hos Cyclops t. ex. Det finnes således i entomostraceernas 

 byggnad icke något enda drag, som ens någorlunda konstant tillhör den ena af de ifrå- 

 gavarande grupperna framför den andra. Och på samma sätt, som med kroppsformen, 

 förhåller det sig med det fria eller parasitiska lefnadssättet, hvilket också Claus sjelf 

 riktigt insett. Icke nog, att alla »Schmarotzer-krebse» i början, såsom vi redan omnämnt, 

 lefva fritt, likaväl som »Copepoderna»: af det till de förstnämnda räknade slägtet Ergasilus 

 känner man endast honorna, som allmänt träffas såsom parasiter på vissa fiskars gälar, 

 hvaremot hanarna äro obekanta, troligtvis derföre, att de föra ett fritt kringsimmande lif : 

 af andra (arter af slägtet Sapphirina) synas hanarna alltid lefva fritt och honorna tidtals 

 fritt, tidtals parasitiskt; och slutligen finnes det slägten sådana, som Corycceus Dana 

 (= Agetus Keoyer), hvilkas arter endast blifvit funna fritt omkringsimmande, men som 

 genom sina mundelars byggnad m. m. (Pl. XI och XII. 17) sluta sig ytterst nära intill 

 Sapphirina och det af endast parasitiskt lefvande arter bestående slägtet Lichomolgus, och 

 lika litet låta rycka sig ur deras närhet, som Sapphirina från Lichomolgus och Ergasilus, 

 eller Notodelphyiderna och Buprorus från Cyclops och Diaptomus. — På grund af alla dessa 

 omständigheter anse vi Zenckers Entomostraca bilda en enda ordning, typiskt karakteri- 

 serad genom kroppens delning i 12 segment, af hvilka det första, hufvudet, bär 2 par 

 antenner och 4 par mundelar, de följande 5 hvar sitt par tvågreniga ben och det sista 

 antager formen af två abdominal-bihang. Genom reduktion dels af kropp sringarne, isyn- 

 nerhet abdominalsegmenten, dels af de appendikulära organerna, samt dessas omgestaltning 

 och aptering för de olika lefnadssätten, uppstå de mångfaldiga, till sitt utseende från de 

 mera typiska arterna ofta så vidt skilda former, som upptagas i denna ordning, hvars alla 

 arter för öfrigt genom sin likhet i utveckling bäst visa sig bilda en enda, väl begränsad, 

 grupp. Dess närmaste slägtingar äro å ena sidan Cirrhipederna, från hvilka de likväl till 

 och med blott genom olikheterna i utvecklingen lätt kunna åtskiljas — och å den andra 

 Branchiopoderna, till hvilka öfvergången förmedlas genom Argulus, som af Zencker blifvit 

 skild från Entomostraceerna och förenad med Branchiopoderna. Äfven med Isopoderna 

 visa några former analogier, t. ex. slägtena Thyone Philippi och Sterope, Carrillus och Zaus 

 Goodsik. Af hvad nu blifvit yttradt inses lätt, att jag icke ens kan anse grupperna »Co- 

 pepoder» och »Schmarotzer-krebse» såsom underordningar, alldenstund de ej kunna åtskil- 

 jas genom några från de dithörande djurens byggnad hemtade karakterer, och dessutom 

 sjelfva lefnadssättet är en så osäker ledare, att många »Copepoder» lefva parasitiskt och 

 många »Schmarotzer-krebse» icke äro parasiter. Men äfven om de båda grupperna voro 

 väl begränsade, så synas dock benämningarne »Schmarotzer-krebse», »parasit-krustaceer» 

 ganska olämpliga för att beteckna den djurgrupp, som Claus m. fl. dermed mena. Ty 

 ordet parasit-krustaceer bör väl ej kunna betyda något annat än parasitiskt lefvande krusta- 

 ceer — en betydelse, hvari vi i det föregående också begagnat detsamma — och då det 

 nu finnes parasitiskt lefvande krustaceer äfven inom andra ordningar, och vi således ha 

 t. ex. både parasitiska och fria Isopoder, parasitiska och fria Amphipoder (Leemodipoder) 



