

OM KRUSTACEER I ASCIDIER. 



eller analöppningen, hvarföre man någon gång också finner dem fria i vatten, hvari man 

 hemfört från hafsbottnen med skrapa lösrifna Ascidier. Eljest synas de under de sednare 

 stadierna af sin utveckling uteslutande lefva i dessa djur. 



Då alla de djur, till hvilkas speciellare behandling jag nu öfvergår, tillhöra den ord- 

 ning bland krustaceerna, som numera allmänt nog benämnes Entomostraca, må det tillåtas 

 mig att tillägga några ord angående de dithörande djurens klassifikation och systematiska 

 ställning. — Det är bekant, att man med Zencker ') under namn af Entomostraca förenar 

 alla de krustaceer, som tillhöra de tre Milne-Edwardska ordningarne Copepodes, Siphonosto- 

 mes och Leméides, och att man vanligen indelar dessa djur i tvenne underordnade grupper: 

 Copepoda och Parasita (»Schmarotzerkrebse«). Hvad först beträffar förenandet af de fritt 

 lefvande och de parasitiska entomostraceerna till en enda ordning, så synes mig kännedo- 

 men om dessa djurs naturliga förvandtskaper derigenom vara förd ett stort steg framåt 

 och en säker grundval vara lagd för en riktig uppfattning af de besynnerliga och öfver- 

 raskande förhållanden både i kroppens form och i lefnadssättet, hvarpå de parasitiskt lef- 

 vande entomostraceerna så ofta gifva oss exempel. Jag kan således icke sluta mig till 

 den åsigt, till hvilken Claus 2 ) sednast kommit, och enligt hvilken Copepoda och Parasita 

 böra hållas i sär såsom två strängt skilda grupper. De sednare skulle, enligt hans för- 

 menande, karakteriseras af sitt parasitiska lefnadssätt och några egendomligheter i den 

 allmänna kroppsbildningen. Hvad lefnadssättet angår, så gifver detta, såsom vi straxt 

 skola visa, ingen säker ledning i närvarande fall, och för öfrigt kunna olikheter i lefnads- 

 sättet icke läggas till grund för djurens indelning i naturliga grupper, så vida icke dessa 

 olikheter finna sitt uttryck i en olika modifierad organisation — en motsatt åsigt skulle 

 nämligen föra tillbaka till den uppfattning af zoologisk affinitet, enligt hvilken t. ex. hva- 

 larne skildes från däggdjuren och förenades med fiskarne — och det återstår således att 

 tillse, om i Entomostraceernas kroppsbildniDg några karakterer kunna uppletas, som rätt- 

 färdiga Claus' åsigt om Copepodernas och »Parasiternas» förhållande till hvarandra. Detta 

 är emellertid långt ifrån händelsen. Den för Copepoderna, t. ex. Cyclops, typiska kropps- 

 segmenteringen, med fullständigt utbildad, 5 — 6-ledad abdomen, återfinnes fullkomligt lika 

 utvecklad hos inånga äkta parisit-entomostraceer, t. ex. hos de i denna afhandling beskrifna 

 slägtena Ascomyzon och Dyspontius (Pl. XIV), ja, till och med hos Ergasilus Sieboldii Nordm. 

 (Pl. XI. 16 F), under det att hos Buprorus (Pl. X, 14), som, i likhet med Notodelphys, 

 oaktadt den lefver som (oäkta) parasit i Ascidier, dock är en fullkomligt genuin Copepod, 

 kroppssegmenteringen försvunnit och abdomen till och med alldeles saknas, och denna 

 Copepod således har en kroppsbildning, som enligt Claus endast skulle finnas hos hans 

 Schmarotzerkrebse 3 ). Samma är förhållandet med de appendikulära organernas beskaf- 

 fenhet. Antennernas byggnad gifver icke några bestämda karakterer, genom hvilka Cope- 



') System der Crustaceen, i Archiv fur Naturgeschichte, XX. (1854) pag. 108. 



2 ) Uber den Bau und die Entwickelung Parasitischer Crustaceen, pag. 29. 



3 ) Jag vet väl, att Claus anser Notodelphys tillhöra Parasita, men är öfvertygad, att detta endast beror derpå, 

 att han ej sett detta djur; en blick på dess mundelar är tillräcklig för att visa dess utomordentligt nära för- 

 vandtskap med vissa Calanider, isynnerhet Diaptomus, och lika nära Notodelphys står Buproius. Utan att 

 göra våld på naturen kunna dessa slägten icke skiljas från Copepoderna. 



K. Vet. Akad. Handl. B. 3. N:o 8. ^ 



