OM KRUSTACEER I ASCIDIER. 



AMPHIPODA. 



1. Anonyx tumidus Kroyer 1 ). 



ENTOMOSTRACA Zencker. 



2. 



3. 



4. 



5. 



6. 



7. 



8. 



9. 

 10. 

 11. 

 12. 



NOTODELPHYID.E. 

 ISfotodelphys Allmanni n. sp. 

 » rufescens n. sp. 



» tenera n. sp. 



» coerulea n. sp. 



» elegans n. sp. 



» a^fos n. sp. 



» prasina n. sp. 



Doropygus pulex Thor. 

 » psyllus n. sp. 



» auritus n. sp. 



» gibber n. sp. 



13. 



14. 



15. 



16. 

 17. 

 18. 

 19. 



20. 



Botachus cylindratus n. sp. 

 Ascidicola rosea Thor. 



BUPRORID-ffi n. f. 

 Buprorus Loveni n. sp. 



SÅPPHIEINIDiE Thor. 

 Lichomolgus albens n. s. 



» marginatus n. sp. 



» forficula n. sp. 



» furcillatus n. sp. 



ASCOMYZONTIM n. f. 

 Ascomyzon Lilljeborgii n. sp. 2 ) 



Utom öfver Anonyx tumidus, som är en tillräckligt bekant art, skall i det följande 

 beskrifningar lemnas öfver ofvanstående arter, hvilka, med undantag af denna samt de former, 

 som Allman sammanfört under benämningen Notodelphys ascidicola, alla äro för vetenskapen 

 nya. Flertalet, nämligen Notodelphyider och Buprorus, äro oäkta parasiter; en äkta parasit 

 är deremot Ascomyzon och troligtvis äfven arterna af slägtet Lichomolgus. Några anmärk- 

 ningar rörande dessa djurs lefnadssätt, inre byggnad och utveckling tillåter jag mig att i 

 sammanhang med beskrifhingarne meddela, oaktadt ofullständigheten af mina iakttagelser 

 i denna riktning: då jag hufvudsakligen studerat dem ur descriptiv synpunkt, har jag blott 

 kunnat egna en flyktigare uppmärksamhet åt dessa sidor af deras naturalhistoria, till följe 

 af den korta tid jag haft att i naturen studera dem, och som till största delen upptagits 

 af att insamla, afteckna och beskrifva dem. 



De arter af slägtet Ascidia Linn., eller de så kallade enkla Ascidierna, som jag haft 

 tillfälle att undersöka, hafva varit A. venosa, parallelogramma, aspersa, canina, mentula, 

 intestinalis och echinata, de två sistnämnde arterna i ringare antal, de öfriga deremot i stor 

 mängd, äfvensom några exemplar af Cynthia rustica, lurida 3 ) och tessellata. Hos alla egent- 

 liga Ascidier, med undantag af A. echinata, har jag funnit parasitiska krustaceer, bland 

 arter af Cynthia deremot endast hos C. lurida, hos hvilken jag en gång fann tvenne exem- 

 plar af Doropygus pulex. Orsaken till, att de äro så sällsynta eller alldeles saknas hos 

 Cynthierna och A. echinata, bör tvifvelsutan sökas deruti, att då dessa djur hafva ett sär- 

 deles muskulöst kroppshölje, som tillåter kraftiga kontraktioner, sammandraga de ofta 



') Naturhistorisk Tidskrift, 2:den Erekke Bd. 2 (1846), pag. 16. 



2 ) I Öfversigt af K. Vet.-Akad:s Förhandlingar 1859 finnes under titel: Till kännedomen om vissa parasitiskt 

 le/vande Entomostraceer, ett utdrag ur närvarande afhandling införd, innehållande diagnoser öfver de nya ar- 

 terna m. m. Några ändringar och rättelser i deruti förekommande uppgifter och diagnoser har jag haft till- 

 fälle att här göra. 



3 ) C. lurida n. sp., C. rusticae ad magnitudinem et formam simillima, a qua praecipue differt colore fusco lurido 

 et defectu aculei inter aperturam branchialem et analem. 



