

4 T. THORELL, 



De parasitiskt lefvande krustaceerna äro till största delen äkta parasiter. Dessa äkta 

 parasitkrustaceer synas alla tillhöra ectoparasiternas afdelning, ty äfven de, som lefva inuti 

 respirationskaviteten hos molluskoiderna (Ascomyzon, Lichomolgus), eller i stråldjurens kropps- 

 hålighet (Larrwppe t. ex.) och verkligen äro äkta parasiter, böra lika väl räknas till ecto- 

 parasiterna, som de, hvilka lefva i fiskarnes gäl- och munhåla. Oäkta parasitkrustaceer 

 finner man isynnerhet hos blöt- och stråldjuren, och till dem hörer utan tvifvel större 

 delen af de krustaceer, som man finner i de sednares kroppskavitet, likasom i och mellan 

 de förras respirationsorganer. För flera sådana oäkta parasiter tyckes det icke ens vara 

 nödvändigt att vistas hos de djur, i hvilka man brukar finna dem, ty de träffas lika ofta 

 eller oftare i det fria: detta är till exempel fallet med Anonyx tumidus Kroyer, en am- 

 phipod, som man finner både fritt lefvande och såsom oäkta parasit i respirationssäcken 

 af vissa Ascidier. Dessa oäkta parasiter bilda således den fullständigaste öfvergång till 

 de fritt lefvande krustaceerna — en öfvergång, som äfven för de öfriga parasitkrustaceerna 

 förmedlas derigenom, att stundom endast det ena könet — honorna — lefver parasitiskt, 

 och hanarne fritt, och att alla — såsom det synes, utan undantag — till hvilken ordning 

 de än höra, under sina första utvecklingsstadier simma fritt omkring och först sednare 

 fästa sig på det djur, till hvilket de för sin näring af naturen blifvit hänvisade. 



I jemförelse med de temligen talrika endoparasiter, isynnerhet af platt- och rund- 

 maskarnes klasser, som man funnit hos de egentliga molluskerna '), är antalet af de ecto- 

 parasiter, man hittills hos dem observerat, icke stort. De utgöras 2 ) af några få maskar 

 (hufvudsakligen iglar), samt Acarider, bland hvilka sednare vi nämna Limnochares anodontce 

 Pfeiff. på gällamellerna af Unioner och Anodonter, hvartill kommer ett litet antal krusta- 

 ceer. Vi ha redan omnämnt slägtet Pinnoteres Late. bland de kortsvansade Decapoderna, 

 hvars arter lefva såsom oäkta parasiter hos musslor af slägtena Mytilus och Pinna. Bland 

 de långsvansade Decapoderna visa en Pontonia Late., och slägtet Conchodytes Peters sam- 

 ma lefnadssätt: Pontonia tyrrhena lefver i Pinna nobilis; Conchodytes tridacnce Pet. i jätte- 

 musslan, Tridacna squamosa; C. meleagrince Pet. i äkta perlmusslan, Meleagrina margari- 

 tifera 3 ). Till de äkta parasitkrustaceerna torde den af Leydig beskrifna och på Doris 

 lugubris funna Doridicola agilis 4 ) höra : den uppgifves springa fritt omkring på molluskens 

 kroppsyta, och simmar dessutom väl, ehuru dess ben icke äro tvågreniga. Detta är der- 

 emot fallet med den af A. Boeck bekantgjorda, och likaledes på en Doris funna Artotrogus 

 orbicularis 6 ), som i likhet med Doridicola tillhör Zenckers Entomostraca, och har tydligt 

 utbildadt sugrör. En tredje, ännu icke närmare undersökt, och på gälarna af Doris obve- 

 lata lefvande art har Prof. Loven upptäckt och godhetsfullt meddelat mig: den tyckes stå 

 Doridicola nära, men afviker bland annat derigenom, att benen äro tvågreniga, såsom hos 

 Artotrogus. Dessa tre, på nakna mollusker förekommande parasitkrustaceer äro alla ganska 

 små, 1 — 2 millimeter långa, och genom kroppens allmänna form nära anslutande sig till 

 de fritt lefvande Copepoderna: de äro de enda mig bekanta exemplen på äkta parasit- 

 krustaceers förekomst hos de egentliga molluskerna. 



') Jfr Johnston, Einleitung in die Konchyologie, herausgegeben von Bronn, pag. 461 — 463. 



2 ) Ibid. pag. 458—460. 



3 ) Archiv fiir Naturgesickte 1852, pag. 283. 



4 ) Zeitschrift fur wissenschaftliclie Zoologie, IV. (1853) pag. 377—382. 

 °) Forhandlinger i Videnskabs-Selskabet i Christiania Åar 1859. 



