OM KRUSTACEER I ASCIDIER. 67 



sidor (15 V). Hos L. forjicula har den vid första påseendet någon likhet med ett sugrör 

 (XII. 19 R. ? , c), och torde kanske kunna tydas såsom rudiment till ett sådant (?). 



Benen (15. P x — P 5 ), som till antalet äro 5 par, äro, med undantag af det 5:te paret, 

 tvågreniga, nästan lika stora, starkt hoptryckta. Basaldelen utgöres af tvenne korta, breda 

 leder, af hvilka den lista är nästan rektangulär, den 2:dra trapezoidisk, nedtill bredt af- 

 huggen, och bär derstädes, ungefär midt under, den inre grenen, samt på den yttre, korta, 

 sneda sidan den yttre grenen. Mellan lista lederna af de till samma benpar hörande ba- 

 saldelarne befinner sig en ganska stor, nästan rektangulär mellanskifva, som är längst, 

 nästan qvadratisk hos lista benparet, men hos de följande blifver mer och mer trans- 

 versel. Grenarne äro på de tre första benparen nästan lika långa, treledade, med temli- 

 gen korta, breda leder, isynnerhet på lista benparet, hvars grenar äro riktade snedt inåt; 

 den inre grenen är i brädden besatt med temligen långa, plumulerade, krökta borst, små- 

 ningom öfvergående till de korta borst eller taggar, som sista grenleden bär i och mot 

 spetsen. Yttre grenen är mot spetsen besatt med dylika plumulerade borst i den inre 

 brädden; i den yttre visar den deremot taggar, som oftast äro hinnkantade, isynnerhet på 

 de främsta benparen, der de också äro mera utstående, än på de följande. — Fjerde ben- 

 paret är något smalare än de föregående, men afviker från dem isynnerhet derigenom, att 

 den inre grenen är kortare och isynnerhet smalare, än den yttre, och endast består af två 

 leder, af hvilka den lista är kort, omvändt äggformig, den 2:dra längre, med endast tvenne 

 borst eller taggar i spetsen. — Femte parets ben äro helt olika de föregående benen. De 

 äro mycket små, rudimentära, och bestå af en enda, liten, aflång eller rundad led, som är 

 omedelbart infogad på sidan af 5:te thoracalsegmentet, och i spetsen bär två små borst 

 eller hår: sjelfva segmentet visar ett dylikt borst straxt framför benets fästpunkt. 



Tarmkanalen (15 A, i) är i cephalothorax ganska rymlig, stundom framåt och bakåt 

 tillspetsad, nästan rhombisk (XII. 18 A), och fortsätter sig småningom af smalnande genom 

 abdomen till dennas nästsista segment. Hos L. marginatus har den en brunaktig färg, och 

 af sticker då vanligen bjert mot den för öfrigt så väl hos denna som de öfriga arterna 

 hvitaktiga, hälft genomskinliga kroppen. 



Hvad generationsorganema, beträffar, så utgöras ovarierna (XI. 15 A, o v) af ett på 

 hvardera sidan om tarmkanalen beläget rymligt rör, som från sin yttre sida utskickar åt- 

 skilliga utskott, hvilka ofta åter förgrena sig. Dessa grenar stöta stundom intill hvaran- 

 dra, så att de tyckas anastomosera med h varandra (XII. 18 A). Ovarierna öppna sig i 

 det första abdoininalsegmentet, hvilket å ömse sidor visar en temligen stor genitalöppning 

 (X. 15 Ij, a g). Äggen bilda, då de lemna äggstockarne, två vid genitalöppningarne fa- 

 stade, ganska stora, yttre äggsäckar (15 I, so), som än äro äggformiga, kortare, än mera 

 förlängda, cylindriska med rundade ändar, till färgen hvita, opaka, innehållande ett stort 

 antal temligen små, otydligt genomskinande ägg. 



Hanen (XII. 15 C) skiljer sig från honan genom något ringare storlek, smalare ce- 

 -phalothorax och 6 abdominalsegment. Formen på det lista af dessa är också olika. Det 

 är i allmänhet mycket bredare än hos honan och innehåller två stora ovala spermatophor- 

 rum (XI. 15 ^>), som innesluta hvar sin hoptryckta, äggformiga (cs), stundom något S- 

 formigt böjda (XIII. 19 C) spermatophor. Spermatozoiderna har jag endast sett hos L. for- 

 jicula: hos denna art innehåller spermatophoren en stor mängd mycket långa, ytterst fina, 

 jemntjocka spermatozoider, tillsammans liknande en inrullad hårlock (XII. 19 S 2 ), hvari- 



