426 Junta de Ciències Naturals de Barcelona (50) 



19. Hyalinia (Polita) hammonis (Stròm) 



Hèlix hammonis Stròm, Tronoj. Selsk. Skrift. (1765), p. 435, làm. 6, 



fig. 16. 

 Hyalinia (Polita) hammonis Bofill, Haas i Aguilar-Amat, Treb. Inst. 



Cat. Hist. Nat., IV (1918), p. 18. 

 Hèlix radiatula Alder, Cat. test. moll. (1830), p. 12. 

 Hyalinia radiatula Serradell, Sota Terra (1909), p. 135. — Marcet, Rev. 



Montserr., III (1909), p. 304. 

 Zonites jaccetanicus Bourguignat, Moll. nouv., lit. ou peu connus, XI dic. 



(1S70), p. 41; làm. 3, figs. 23-28. — Servain, Et. moll. Esp. Port. 



(1880), p. 15. — Locard, Et. variat, malac. 1.» (1SS1), p. 55. 

 Hèlix jaccetanica Hidalgo, Cat. Icon. desc. mol. terr. Esp., Port., Bal. 



(1875-1884), p. 198. — Pfeiffer, Mon. helic. viv., VII (1876), p. 538. 

 - Bofill, Cat. col. conch., Martorell (1888), p. 46. 

 Hyalinia jaccetanica Boettger, Jahrb. deutsch. mal. Ges. VI (1879), p. 9. 



— Tryon, Mon. conch., 2.» ser., II (1886), p. 152. — Fagot, Hist. 



mal. Pyr. franc. esp. (1892), p. 40. — Serradell, Sota Terra (1909), 



p. 134. — Marcet, Rev. Montserr., III (1909), p. 303. 

 Hyalinia radiatula var. jaccetanica Kobelt, Cat. europ. Faunengeb. leb. 



Binnenconch. , 2. a ed. (1881), p. n. — Taylor, Monogr. land and 



freshw. mol. Brit. Isl., III (1906-1909), pp. 94, 96 i 106. 

 Hèlix viridula Mke., Syn. meth. moll. 2. a ed. (1830), p. 127. 



Montserrat (Bourguignat, Hidalgo, Pfeiffer, Bòttger, Ser- 

 vain, Kobelt, Locard, Tyon); (Bofill), 3 exemplars; (Fagot, 

 Taylor, Serradell, Marcet); (Haas), 15 exemplars. 



Bòttger, Locard i Taylor no citen la localitat de Montserrat, 

 sinó Barcelona; però com cap d'aquests tres l'ha recullida per- 

 sonalment, és segur que han pres la denominació de la pro- 

 víncia que segueix a la de la localitat. 



Posem la Hyal. jaccetanica en la sinonímia de la hammonis, 

 perquè no considerem de bastant importància la major o menor 

 dilatació de l'últim anfracte, ja que és aquest un cas que es 

 presenta en les demés hyalínies. Els demés caràcters coinci- 

 deixen entre la forma de Bourguignat i la de Stròm. 



