436 Junta de Ciències Naturals de Barcelona (60) 



lund, Fauna pal. Reg. leb. Binnenconcli., II (1889), p. 12. — Bofill, 

 Bull. Ass. Exc. Cat., XI (1890), p. 194; Crón. Cient. Barcelona, XIV 

 (1891), p. 49. — Maluquer, Butll. Inst. Cat. Hist. Nat., III (1903), 

 p. 56. — Marcet, Rev. Montserr., III (1909), p. 382. — Faura, Mem. 

 R. Soc. Esp. Hist. Nat., VI (1910), p. 567. 



Patula omalisma Haas, Nachr. Bl. deutsch. mal. Ges. (1915), p. 12. 



Pyramidula omalisma Gude, Science Gossip, (1896), p. 60. 



Patula (Discus) omalisma Serradell, Sota Terra (1909), p. 136. — Bofill, 

 An. Junta Cienc. Nat. Barcelona, II (1917), p. 539. 



Pyramidula (Gonyodiscus) rotundata omalisma Bofill i Haas, Treb. Mus. 

 Ciènc. Nat. Barcelona, IX (1920), p. 19, làm. 1, figs. 10-15; Id., X 

 (1920), p. 19; Id., XII (1920), p. 25. 



Hèlix carpetana (?) Hidalgo, Hojas malacológicas (1870), p. 19; Obras 

 malacológicas, parte II, t. I (1890), p. 19. — Kobelt, Malak. Bl., 

 XXI (1873), p. 179. — Hidalgo, Cat. icon. y descr. Mol. terr. Esp., 

 Port., Bal. (1875), p. 192. — Kobelt, Jahrb. deutsch. mal. Ges., IV 

 (1877), p. 20. 



El Bruch (Gude). 



Montserrat (Coronado); (Bofill), molts exemplars; (Fagot, 

 Westerlund, Maluquer, Serradell, Marcet, Faura); (Haas), 

 1 exemplar. 



Castellar d'En Huch (Haas), 1 exemplar. 



Ja hem dit, al tractar de la forma precedent, que la Pyra- 

 midula (Gonyodiscus) rotundata citada a Montserrat per diversos 

 autors, deu referir-se a la que ara ens ocupa. 



En quant a la H. carpetana Hid. i sa citació a Montserrat, 

 mereix tractar-se'n més detingudament. Sa posició sistemàtica 

 és del tot desconeguda, existint-ne solament la diagnosi sense 

 figura. Son autor (Hidalgo, Hojas malac, 1870, p. 19), la rela- 

 ciona amb H. ruderata, çò és, amb una Pyramidula del sub- 

 gènere Gonyodiscus, lo que ha induït a Clessin (Nomencl. Helic. 

 viv., 1881, p. 90) i a Pàtel (Cat. Conch. Samm!., IV ed., 1889, 

 t. II, p. 83) a col•locar-la entre les formes de Gonyodiscus. Però 

 ens sembla dubtós aquest criteri, perquè Hidalgo en sa diagnosi 

 original (1. c.) diu «testa... pellucida, nitidiuscula, subvirescenti- 

 comea...», caràcters que 110 corresponen a cap Gonyodiscus ni 



