456 Junta de Ciències Naturals de Barcelona (80) 



qüència quasi lògica que s'hagin citat també les denominacions 

 donades a formes dintre la variabilitat d'aquella, per exemple: 

 H. vardonensis, arenarum, maristorum, etc. Les citacions tant 

 de H. tetveri com de adolfi i de stiparum són evidentment 

 errònies; almenys no hem reconegut cap exemplar que pugui 

 referir-se a aquestes tres espècies, la primera de les quals es 

 troba a Provença i les altres són del migdia d'Espanya. 



La H. megastoma Ancey, que aquest autor descriu sobre 

 exemplars procedents de Mallorca i citada per alguns en la 

 conca del Llobregat, no és més que H. arigonis amb la termi- 

 nació de l'últim anfracte més inflada, particularitat moltes 

 vegades deguda a un accident que ha sofert el mol•lusc abans 

 d'arribar a son complet desenrotllament. Donem la represen- 

 tació gràfica (làm. 1, fig. 20J d'un exemplar procedent de Mar- 

 torell, que correspon perfectament a la diagnosi d' Ancey. 



En quant a H. neglecta, que ha sigut citada com de Barce- 

 lona una sola vegada, ens sembla molt probable que es tracta 

 d'una forma més aplanada i de color blanca de H. arigonis. 



Per a donar idea de la variabilitat de H. arigonis, direm 

 que ses dimensions oscil•len entre diàm. 26, alt. 16 mil. (exem- 

 plar de Capellades representat en làm. 1, fïgs. 18 i 19) i dià- 

 metre 9, alt. 5 '5 mil. (exemplar d'El Bruch, làm. 1, fïgs. 21 i 22). 

 Com forma d'altura extraordinària, farem esment d'un exem- 

 plar de Montjuich que té diàm. 22 i alt. 16 mil. (làm. 1, fig. 25). 

 També donem la figura d'un exemplar de Viladomiu de les 

 dimensions diàm. I3'5, alt. 8 mil. (làm. 1, fïgs. 23 i 24), que 

 pot ben bé haver donat lloc a que se li atribuís la denominació 

 de H. neglecta Drap. 



Per fi fem esment de les dimensions de la denominada 

 H. megastoma de Martorell (làm. 1, íïg. 20), que són: diàm. ij'5, 

 alt. 11 mil. 



Encara que no tinguem a la vista exemplars de Pobla de 



