464 Junta de Ciències Naturals de Barcelona (88) 



Fora de la conca del Llobregat es troba H. montserratensis 

 en la vessant de la conca del Besòs, de Sant Llorenç del Munt, 

 en Castellar del Vallès, Gallifa, turó de Solanes de Sant Feliu 

 de Codines i en la serra del Farell sobre Caldes de Montbuy. 

 En les muntanyes litorals d'ambdues conques està substituïda 

 per H. (Candidula) striata betulonensis Bofill, de què tot seguit 

 anem a tractar. 



La molta semblança de H. montserratensis amb H. {Candi- 

 dula) rozeti Michaud, d'Argèlia, induí als primers malacòlegs 

 que parlaren de la forma de Montserrat a referir-la a la última 

 esmentada, segons pot veure's en nostra llista sinonímica. 



39. Hèlix (Candidula) striata betulonensis Bofill 

 (Làm. II, figs. 14-19) 



Hèlix montserratensis var. betulonensis Bofill, Crón. Cient., II (1879), 

 p. 81; Mem. R. Ac. Cienc. Barcelona, 3.* èp., II (i8g8), pp. 332, 339. 



Jacosta betulonensis Thieux, Butll. Inst. Cat. Hist. Nat., VII (1907), 

 PP- 37-39- 



Vallcarca, prop de Barcelona (Bofill), 2 exemplars cullits 

 morts. 



Gavà (Bofill), 2 exemplars cullits morts. 



Fora de la conca del Llobregat es coneix eixa forma, de la 

 del Besòs en les localitats següents: Badalona, Santa Coloma 

 de Gramanet (molts exemplars) i Sant Geroni, sobre Horta 

 (Bofill). 



Els exemplars de les dues localitats de la conca del Llobre- 

 gat, si bé permet llur conservació la determinació inequívoca, 

 no es troben en estat satisfactori per a donar-ne la figura, per 

 qual motiu tenim que recórrer a exemplars de Santa Coloma 

 de Gramanet per a fer reflexions sobre les afinitats d'aquesta 



