512 Junta de Ciències Naturals de Barcelona (13^) 



Muralles de la Ciutadella (Bofill), molts exemplars (diàme- 

 tre 19*5 a 18, alt. 11 a 10 mil.); un exemplar té diàm. 18, al- 

 tura 1 1 '5 mil.; (Servain). 



Terrat de la Facultat de Medicina en el carrer de l'Hospital, 

 avui dia Hospital de la Santa Creu (Graells, any 1827), molts 

 exemplars; (Bofill, any 1895), molts exemplars (diàm. ig'5 

 a 19, alt. 11 a 10 mil.); (Boüll i Haas), 22 exemplars: 26 de 

 setembre de 191 9. 



Terrats de la iglésia de Santa Maria del Mar (Aguilar- Amat), 

 molts exemplars (diàm. 19 a i7'5, alt. 11 a 10 mil.). 



A més de les localitats detallades, els autors Locard, Kobelt, 

 Westerlund, Saint-Simon i Fagot l'esmenten amb la indicació 

 general «Barcelona». 



Tractant-se d'una forma tan localitzada, hem cregut con- 

 venient puntualitzar els pocs indrets de Barcelona on vivia 

 o encara viu. D'aquestes localitats, les dues primeres ja no 

 existeixen, quedant en l'actualitat reduïda sa à.rea de dispersió 

 en la conca del Llobregat a la Facultat de Medicina i Santa 

 Maria del Mar; però és de suposar que encara deu existir 

 en altres edificis antics. 



Les denominades Hèlix chorista Bourguignat i H. tiranoi 

 Bourguignat ofereixen diferències tan insignificants del tipus 

 de companyonii com la dibuixa Rossmàssler, que no vacil•lem 

 en col•locar-les en sa sinonímia. 



Aleron (1. c.) ha deixat com nomen nuàum l'espècie de què 

 tractem. El primer en donar els caràcters i la figura, ha sigut 

 Rossmàssler, que (1. c.) la denomina Hèlix hispànica var. py- 

 renaica, si bé en la sinonímia la cita amb el nom de H. cam- 

 panyonii, no deixant, per tant, dubtes de que es refereix a 

 l'espècie en qüestió. 



Germain (Moll. France, II (1918), p. 149, figs. 185 i 186), 

 a l'esmentar aquesta espècie l'aproxima a H. (Pseudotachea) 



