538 Junta de Ciències Naturals de Barcelona (162) 



Existeix, doncs, en veritat, en' iloc^de formes ben definides, 

 com les hem donat en nostra exposició de localitats, una ca- 

 dena d'individus amb transicions insensibles, des de la combi- 

 nació hipertròfica 4 — 3 — 2 a l'atròfica 000: i com les mateixes 

 combinacions denticulars ocorren en els exemplars de totes les 

 localitats, no és possible conservar denominacions especials 

 per a cap d'aquestes combinacions; per tant, no hi ha més medi 

 que considerar-les totes com P. avenacea Bruguière, qual con- 

 cepte ha sofert una lleugera modificació. 



Es de notar que en la conca del Llobregat esmentem no sols 

 formes més o menys atròfiques, sinó també tres hipertròfiques 

 de la P. avenacea en el concepte de Bruguière, o sigui les for- 

 mes 4 — 3 — 2; 4 — 2- — 2, i 4 — — o, encara que repre- 

 sentades per pocs exemplars. 



Hem dit que indistintament es troben vàries combinacions 

 denticulars en totes les localitats, si bé és remarcable que en- 

 tre aquelles predominen una o dues per la proporció d'exemplars: 

 per exemple, entre les 19 combinacions trobades en el Bruch, 

 la majoria està representada en 450 exemplars, més de la mitat 

 ho està per menys de 10 exemplars, 5 per 10 a 17, 1 per 49, 

 1 per 77 i 1 (la 2 — 2 — 1) per 217; i entre els 458 de Mont- 

 serrat, en 15 combinacions predominen d'un mode anàleg les 

 combinacions — o — o i 2 — 2 — 1, respectivament, amb 

 93 i 158 exemplars. 



Una excepció molt notable dels exemplars ara esmentats és 

 la localitat de Capellades, on tots els 37 exemplars pertanyen 

 a la forma típica 3 — 2 — 2: també a Vallbona, no lluny de 

 Capellades, els tres únics exemplars allí recollits corresponen 

 igualment a la mateixa forma típica, donant indicis de que en 

 el riu Anoya quan menys, sinó absolutament, predomina la 

 forma típica. 



