(217) A. Bofill i F. Haas 593 



segles del baix Llobregat, reunides per les transicions com pot 

 veure's en nostres figures 31-54 de la làm. 4. 



En altres localitats prevaleix una de les dues formes, però 

 sempre viuen junt amb elles exemplars que tendeixen més o 

 menys cap a l'altra forma draparnaudiana, sense arribar, no 

 obstant, a sa completa identitat. 



Pot dir-se, resumint, que la cadena entre A. similis i A. ana- 

 tina existeix en totes les localitats, si bé no sempre amb tota 

 l'extensió. 



Les diferències entre A, similis i A. anatina no són en es- 

 sència molt grans: tenen comú el nombre d'anfractes, la forma 

 del peristoma i la naturalesa de llur epidermis; es distingeixen 

 per ésser A. similis més globulosa, tenint, en conseqüència, 

 la sutura bastant profunda, l'últim anfracte més inflat, l'um- 

 bilic més obert i l'obertura més alta, igualant a la mitat de 

 l'altura total de la closca; A. anatina, al contrari, és més pro- 

 longada i té, en conseqüència, les voltes menys convexes, la 

 sutura menys profunda, l'umbilic menys obert, l'obertura 

 menys alta, no arribant a la mitat de l'altura total de la closca. 

 En resum, pot dir-se que les diferències en la forma entre 

 ambdues amnícoles són conseqüència de la diferència d'altura; 

 cosa anàloga a la que passa amb moltes xerofiles, com hem vist 

 a l'ocupar-nos d'aquest grup de mol•luscos. 



Les amnícoles descríptes per Paladilhe, com .4. maceana, 

 A. compacta, A. spirata, A. sarahae són formes intermitges 

 entre els tipus draparnaudians, mentres que A. emiliana és 

 una anella més enllà del tipus similis de la ja esmentada ca- 

 dena de formes. 



La Amnicola roigiana Salvanà, de que donem la figura, 

 reproducció d'individus de son autor (làm. 4, figs. 21-26), ha 

 quedat nomcn nulum a l'igual que A. monjoi Bourguignat, que, 

 segons diu Salvanà {62, p. 141), és idèntica amb A. roigiana 



