SIDA CRYSTALLINA. 13 
rörelse och krossa sålunda de mellan dem kommande fina delar, som 
utgöra djurets födoämnen. Fig. 5, som visar mandibulan från yttre sidan, 
) 
tillika med tvenne muskler samt maxillan (d) bakom, i deras naturliga 
läge, skulle tjena till att åskådliggöra denna mekanism. Mandibulans öfre 
ända, som är spetsig, har en i högsta grad rörlig articulation med en 
framom suturen mellan hufvudet och thorax nedskjutande process - eller 
veck af skalet (c), hvilket veck synes vara af fastare beskaffenhet, än 
den angränsande delen af skalet. På hvardera sidan och innanför det- 
samma utgår från skalets dorsaldel en stark muskel (b, b), som tillfölje 
af contractionen synes på tvären undulerad, och med sin nedre ända har 
sitt fäste vid en från insidan af mandibulan genom en der å dennas skal 
befintlig öppning utskjutande köttig del, som företer en helt annan textur, 
än de båda musklerne, samt är opak, då desse deremot äro temligen 
genomsigtige. Den bakre muskeln har sin utgångspunkt innanför den 
främre, och tyckes vara en musculus abductor, samt den sednare en m, 
adductor. Vid mandibulans inre sida äro flere muskler fästade, som synas 
tjena till att bibehålla den i sitt läge. När någondera af de båda musk- 
lerne sammandrager sig, drager den i förening med de inre musklerne 
mandibulans nedre ända framåt eller bakåt, och derföre får man se den 
i en ständigt roterande rörelse framåt och bakåt. Båda mandiblernes rö- 
relser äro fullkomligt liktidiga och likformiga. När de dragas tillbaka, 
aflägsna de sig, och då de dragas framåt, närma de sig hvarandra tills 
tuggytorna mötas. Midt under dessa är munnen belägen, antydd å fig. 
4 med en vinkel. 
Bakom mandiblerne sitta ett par maxiller (fig. 4, b, och den ena från 
sidan fig. 1, s), som kunna resas upp; men merendels ligga parallelt med 
kroppens längdaxis, mot spetsen böja sig om framåt, samt äro der väp- 
nade med flere grofva, ledade och cilierade borst eller taggar, som äro 
rigtade framåt mot munnen, och synas tydeligen vara ämnade till att fast- 
hålla och föra till munnen sådane ämnen, som af mandiblerne böra krossas. 
Deras yttre eller bakre del synes vara genom ett led skild från basal- 
delen, och derföre vara mera rörlig, än denne. Uti yttre kanten är den 
fint cilierad. Mellan maxillerne och munnen har den rudimentära under- 
läppen sitt läge. 
Benen (fig. 1, Ah, hvilken bokstaf här blott är förbunden med det 
ena benet) äro till antalet sex par, och äro fästade vid undre sidan af 
thorax. De tyckas alla vara branchialben, ehuru icke i lika grad, samt 
