DAPHNIA MAGNA. 25H 
skalet bakom denna gråns bildar en temligen stark båge, som sänker sig 
ganska betydeligt mot skalets bakre process, så att denne sednare sitter 
föga ofvan kroppens longitudinella medellinia. På sin bakre del, stundom 
ungefär från midten är denna öfre kanten af skalet sågtandad liksom den 
nämnda processen såväl i öfre som undre kanten. På denne sednare 
sitta dock sågtänderna tätare. Nedom processen bildar skalets kant en 
utstående båge, och nedom denne en snedt framåt och nedåt gående vid 
och grund bugt. Vid öfvergången från denna bugt till den nedre kanten 
har skalet en stark rundning, och dess undre kontur är ganska starkt 
hågböjd. De bakre kanterna under processen, såväl som vid den derpå 
följande bugten hafva tätt sittande sågtänder, som så småningom försvinna 
på den bakre delen af undre kanterna. Vid bugten synas bland de kor- 
tare sågtänderna några längre borst. Skalet är ruggigt af uppstående 
stjernlika knölar. På sidorna mot -undre kanten är det reticuleradt af 
reguliera, fyrkantiga rutor; men mot öfre kanten, och på hufvudet är re- 
ticuleringen irregulier. Sedd ofvanifrån, synes den aflångt oval, med den 
tjockaste delen framåt. Hufvudet är starkt afsmalnande framåt. Från 
främre delen af detta synes en midtåt gående skarp kant eller köl, som 
sträcker sig långsåt ryggen af skalet. Vid hvardera sidan af denna köl 
är på hufvudet en annan dylik kant, som går parallelt med den förra, 
och slutas vid bakre delen af hufvudet eller främre delen af thorax. Mellan 
dessa kanter är skalet concaveradt. Hufvudets hvalflika öfre skalbetäck- 
ning har å hvardera sidan en utskjutande kant, som betäcker roten af 
andra paret antenner, och slutar vid fråmre grånsen för thorax. 
Rostrum är temligen spetsigt, och bakom och ofvan dess spets sitta 
första paret antenner, som äro mycket korta, och blott synas såsom tvenne 
utstående mörka knölar, bärande på spetsen några borst. Andra paret 
antenner hafva det hos Daphnierna vanliga utseendet. Stammen och gre- 
narna äro på tvären strierade, samt ruggiga af korta borst. Den förre 
har vid roten tvenne leder, till befordrande' af articulationens rörlighet. 
Den öfre grenen har fyra leder, af hvilka det första är särdeles kort. 
Den undre grenen har trenne leder, af hvilka det första är längst. På 
den förra grenen har det Äg vag vid spetsen å undre kanten ett 
långt cilieradt och treledadt borst, å hvilket tredje ledet är helt kort; och 
fjerde ledet har vid spetsen trenne dylika borst. På den undre grenen 
har första och andra ledet vid spetsen å undre sidan hvartdera ett sådant 
borst, och tredje ledet har vid spetsen trenne dylika. 
