CLADOCERA. 
djuret ligger fullkomligt stilla; men deremot får man se, huru de sätta 
det omgifvande vattnet i en kretsrörelse, hvarigenom födoämnena bringas 
i närheten af munnen, så att de kunna fattas af de munnen omgifvande 
fång- och tuggredskapen. De hafva således en dubbel bestämmelse, den 
ena för andedrågten och den andra för födoämnenas närmande till munnen. 
Den benen bårande delen af kroppen, eller thorar, bär spår till af- 
delning i flere segmenter, motsvarande benparens antal, ehuru dessa äro 
svåra att uppdaga. Af bakkroppen (abdomen) är ofta den bakre delen 
genom en tydelig sutur skild från den främre. Straxt bakom denna sutur 
sitta de båda mer eller mindre långa abdominalborsten. Den bakre delen 
af abdomen har i bakre eller undre kanten en långsgående springa, 1. 
hvilken anus är belägen, och kanterna å hvardera sidan af denna springa 
bära merendels skarpa taggar eller borst. Den upphör innan den når 
yttersta spetsen af abdomen, och denna sednare bär merendels tvenne 
mer eller mindre utbildade och skarpa klor. Dessa klor begagnar djuret 
att dermed bortrensa från benen de främmande ämnen, som, till hinder 
för benens fria rörelse, och följaktligen för respirationen, inkomne med 
den genom den främre öppningen mellan epimererne inträngande vatten- 
strömmen, hafva fastnat vid benen. Denna förrättning verkstålles vanligtvis 
blott med ett enda tag med abdomen framifrån bakåt. 
Hjertat (tab. I, fig. 1, a) har sitt läge vid den fråmre och öfre delen 
af thorax, straxt bakom grånsen mellan hufvud och thorax, och nära 
under skalet, uti ett af en tunn membran omslutet runi (pericardium). 
Å hvardera sidan af detsamma synes vid öfra kanten en springa, genom 
hvilken det från branchialbenen och skalets insida kommande blodet ingår, 
och det lär således blott vara enrummigt. Dess>form varierar hos de 
olika slägtena, men vanligtvis år det ovalt eller flaskformigt, med den 
smalare delen, eller halsen framåt rigtad. Här, som vanligt, är hjertat 
I 
|| 
| 
| 
I 
I 
| 
blodeirculationens förnämsta organ, om ån blodkärlsystemet stannat på en 
låg utvecklingsgrad. Dess slag följa mycket tätt på hvarandra — 2—300 
i minuten. Det är endast i hjertats närmaste granskap man kan se ty- 
deliga blodkärl, nemligen en från hjertats främre del utgående arteriel 
stam (arteria aorta), som straxt förgrenar sig i flere grenar, som gå åt 
hufvudet; och en eller tvenne från hjertats undre eller bakre del utgående 
arterer, som gå till thorax och abdomen. Enligt ScHÖDpLErR är det arte- 
riella kärlsystemet fullständigt utbildadt, då deremot det venösa icke har 
några egna kärl med slutna väggar. Hos Sida crystallina har jag isyn- 
