MACROTHRIX. 47 
Ges. 3. MACROTHRIX, Barp. 
Capitis testx margo lateralis prominens et fornicis instar basin antennarum secundi paris obte- 
gens.  Caput rostratum, et antenn& magna primi paris apici rostri adfixae. Antennarnm secundi paris 
ramorum unus quadri- et alter tri- articulatus, quorum ille quattuor et hic quinque setas geniculatas 
et ciliatas gerens, et hujus seta infima longitudine insignis. Intestinum caecis et laqueo carens. Pedum 
quinque paria. 
De båda till detta slägte hörande arterna visa till sin allmänna ha- 
bitus den närmaste fråndskap med Daphnierna. Men detta oaktadt förete 
de dock så stora skiljaktigheter, att de med rätta synas böra bilda ett 
eget slägte. Detta karakteriseras derigenom, att sidokanterna af hufvudets 
skalbetäckning äro något utstående, och betäcka basen af andra paret an- 
tenner; att hufvudet år försedt med ett tydeligt rostrum, på hvars spets 
de stora första paret antennerna äro fästade; att af andra paret antenners 
grenar den ene har fyra och den andre trenne leder, och att den förre 
grenen har fyra, och den sednare fem ledade borst, af hvilka det, som 
sitter vid första ledet å sednare grenen är af en ovanlig längd; samt att 
tarmkanalen saknar blindtarmlika bihang och slynga. 
striala et punctata, ejusque margo supra thoracem tan-| 
s -rosed. 
lum versus angulum posteriorem serrulatus. 
Macrothrix Testa 
j reticulata, ejusque margo supra thoracem fere usque a 
E -laticornis. 
fine capitis ad angulum posteriorem serrulatus. 
1. MACROTHRIX ROSEA, Juris. 
Antenn&e primi paris apicem versus parum latiores, margine antico et postico serrulatis; et ma- 
cula nigra supra basin earum  parva. Truncus antennarum secundi paris mediocris. Margo testa 
superior tantum versus angulum posteriorem sat acutum serrulatus. Margines infra hunc angulum 
sinuati. Abdomen ad finem matricis processum perspicuum gerens. Testa striata et punetata. Lon- 
gitudo cire. 4 mm. 
Tab. IV, fig. 11& 2. Tab. V, fig. 4. 
Monoculus röseus, JURINE : Histoire des Monocles, p. 150, tab. 15, fig. 4 & 5. 
Echinisca rosea, — Livin: Die Branchiopoden d. Danziger Geg. pag. 34. tab. VII, fig. 3—7. 
Färgen är hvitaktigt grön med svag brunaktig anstrykning. Från 
'sidan sedd (tab. IV, fig. 1), har den vid första paret antenners fäste ett 
tydeligt rostrum. Ofvan detta är en liten bugt. Derifrån bildar öfre kon- 
turen af hufvudet en jemn båge till dess bakre gräns. Mellan hufvud och 
thorax är en tydelig impression. Bakom denna bildar skalets öfre kontur 
äfvenledes en jemn båge, som bakåt starkt sänker sig, och här slutas i 
