MACROTHRIX RÖOSEA. 49 
Oo 
Lynceus. Dess främre kant är å medlersta delen något utstående, med 
flera veck, mellan hvilka är en (möjligen tvenne) krökt tagg eller process. 
Nedom denne är benet bevuxet med borst och taggar. Vid dess nedre 
ända har jag tyckt mig se trenne stora flikar, i kanten bärande omkring 
tretton ledade och till större delen å ena sidan af yttre ledet cilierade 
borst, af hvilka en del äro särdeles långa, och utskjutande utom kanterna 
af skalet. Några tydeliga leder å benet har jag icke kunnat se. Andra, 
tredje och fjerde benparen har jag icke lyckats få se så tydeligt, att jag 
kunnat afteckna dem; men så mycket har jag dock fått se, att de tyckts 
mig mycket likna dem hos Lyncei. Femte benparet (tab. IV, fig. 2) är 
deremot alldeles olikt såväl detsamma hos Daphnierna som hos Lynccei. 
Det är af en så besynnerlig byggnad, att det är svårt att beskrifva. Vid 
sin nedre ända har det flera bladlika utskott och flikar. De fleste af 
dessa åro försedda med cilier, ett par båra cilierade borst, tvenne bära 
taggar utan cilier, och fyra hafva rörliga bladlika bihang, som i kanterna 
äro cilierade, och af hvilka det är störst, som sitter öfverst och främst. 
Det största bladlika utskottet sitter vid bakre kanten af benet, och är 
särdeles tunnt och genomsigtigt. Äfven det har cilierade kanter. I spet- 
sen har det ett ganska långt och smalt cylindriskt bihang, som är stri- 
eradt på tvären. Detta har ett så eget utseende, att det knappt är möj- 
ligt, att förklara dess bestämmelse. 
Ögat är ej stort, försedt med tydeliga krystall-linsar. Den svarta 
fläcken under ögat är temligen liten, men dock tydelig. Ganglion thora- 
cicum (tab. IV, fig. 1, b) är särdeles stort. Labrum (a & e) är mycket 
stort, mot sin bakre ända med en utstående process (e). Dess mus- 
culus levator (c) är tydelig. Å figuren är det afbildadt något upplyftadt, 
och då är dess undre kant (a) bågböjd. Denna kant är inåt skarpt be- 
gränsad, och innanför denna gräns är ett fält, som är särdeles genomsig- 
tigt. Tarmkanalen har framtill inga blindtarmar, och bildar baktill ingen 
slynga, men kröker sig starkt under matrizr. 
Hannen är okänd. 
Denna synes hos oss vara sällsynt. Jag har endast funnit den vid Vestra 
Wram under sistliden sommar, uti stillastående vatten, isynnerhet på torf- 
botten. Den var icke särdeles talrik. Dess rörelser, som äro mera horison- 
tella än vertikala, äro icke så lifliga, som dem af Daphn. pulez, och de långa 
borsten å den ena grenen af andra paret antenner tyckas isynnerhet härtill 
vara bidragande. Ofta ligger den stilla på bottnen med ryggsidan uppåt. 
1 
