LATHONURA RECTIROSTRIS. ö'7 
Benen, som äro fem par, äro deremot både till antal och form helt olika 
dem hos detta sednare slägtet, och tyckas mest närma sig till dem hos 
Macrothrir, ehuru de dock afvika betydeligt äfven från dessa. TI afseende 
på formen för öfrigt af andra paret antenner, samt dess yttre habitus, 
ögats bildning etc. utvisar slägt. Lathonura en nära frändskap med de före- 
gående slägtena. Det innehåller blott en art. 
1. LATHONURA RECTIROSTRIS (Mörrer). 
Longil. cireit. 4 millim. 
Tab. IV, fig. 8—11; tab. V, fig. 2; tab. XXIII, fig. 12 & 13. 
Daphnia rectirostris OO. F. MULLER: Entomostraca, p. 92, tab. XII, fig. 1—3. 
p brachyura,  ZADDACH: Synopseos Crust. Prussicorum Prodromus, p. 25. 
n mystaeina, S. FISCHER: Uber die in d. Umgeb. v. S:t Petersb. vork. Branchiop. u. Ento- 
mostraceen, p. 174, tab. IV, fig. 1-—38. 
Pasithea rectirostris, KocH: Deutschlands Crustaceen, Myriapoden etc. 35 h., pl. 24. 
na is LIÉVIN : Die Branchiopod. der Danzig. Gegend, p. 42, tab. XI, fig. 1—53. 
Beskrifning af honan: Sedd från sidan (tab. V. fig. 2), är den af oval 
form. Hufvudets undre kontur är ojemn. Den har bakom rostrum en 
liten bugt, och bakom denna en rundad process eller utstående kant. 
Mellan dessa processer — en å hvardera kanten af skalet — sträcker sig 
babrum ända fram till fästet för första paret antenner, eller det lilla rost- 
rum. Den nämnda konturens såvälsom rostri mer eller mindre tydeliga 
framstående beror derföre mycket på labri läge, om det är upprest eller 
icke. Å figuren är det något upprest. När labrum är nedlagdt, är un- 
dre konturen af hufvudet, såvälsom rostrum mera tydeliga. Den delen af 
rostrum, der antennerna sitta, är något utstående åt sidorna. När hufvudet 
ses framifrån, så är det vid rostrum, eller vid sin undre kant tvärt af- 
hugget, och ganska bredt. Ofvan rostrum är den främre konturen af 
hufvudet, sedt från sidan, nästan rät. Midt för ögat öfvergår den med 
en jemn rundning i den öfre. Denne är föga böjd, och har nära sin bakre 
otydeliga gräns en liten upphöjning. Mellan hufvudskölden och den bakre 
delen af skalet, eller den som betäcker thorax och abdomen, är impres- 
sionen högst otydelig. Den öfre konturen af den sednare delen, hvarest 
skalets båda sidodelar äro sammanvuxna, är i början föga bågböjd; bakåt 
sänker den sig starkt, bildar der en jemn båge, och bildar med de bakre 
kanterna af skalet en trubbig vinkel, som är belägen nedom kroppens 
8 
