LYNCEUS LAMELLATUS. 73 
(labium), (fig. 8, d). Den har utseende af ett nästan syllikt blad, hvars 
spets är rigtad mot munnen, och som är concavt, samt wvid sidorna och 
spetsen försedt med borst. Bakom underläppen sitter vid hvardera sidan 
af densamme en maxilla (fig. 8, e, e), hvars rörliga änddel är rigtad framåt 
mot munnen. Maxillan har för öfrigt en articulation vid basen. Dess 
rörliga änddel, som merendels ligger böjd öfver basaldelen (tab. VH, fig. 
1), är bevåpnad med fem starka ledade och cilierade borst eller taggar ”). 
Fig. 8 å tab. V visar dessa mundelar uti deras naturliga läge, sedda 
nedifrån. 
Benen äro till antalet sex par, af hvilka första och andra paret knapt 
synas vara branchialben, och sjette paret synes vara det endast i ringa 
mån. Första benparet (tab. VI, fig. 3, sedt från yttre sidan) är starkt 
byggdt. Vid sin nedre del är det något bredare. Dess fråmre kant är 
här bågböjd, och bevuxen af flera tofsar borst. Å sidan är det kort- 
hårigt. Något ofvan nedre kanten är en aflång gren (a), som vid spetsen 
Synes delad i tvenne flikar, och der bär ett par långa ledade, och å den 
ena kanten af sitt yttre led med korta och styfva borst eller taggar för- 
sedda borst, samt ett kortare oledadt borst, och en lång och krökt klo, 
hvilken djuret begagnar till att hålla sig fast med vid vattenväxter och 
dylikt 7). Bakom denna gren företer den undre kanten af benet flera 
otydliga flikar, och der sitta temligen många (omkring 15) ledade, och 
äå den ena sidan af det yttre ledet cilierade borst. Vid bakre kanten synas 
längre upp ett par dylika borst, och på inre sidan af benet sitta äfven 
några sådana. Andra benparet (fig. 4, från yttre sidan) synes vara af 
en något mera invecklad byggnad, ehuru mycket liknande det första. 
Det är kortare, och saknar den starka rörliga klon, men har å detta 
ställe ett aflångt lamellöst bihang. För öfrigt har det å sin främre och 
undre kant en mängd ledade borst af samma beskaffenhet, som de å 
första benparet, och ofvan dessa sitta äfven några mindre dylika, som å sitt 
yttre led äro cilierade å båda sidorna. Vid bakre kanten har det ett 
2) Maxillerna äro oriktigt beskrifna och afbildade af Litvis och Bain. 
3) Detta har jag ständigt observerat, men aldrig sett, att den med ryggen suger sig 
fast, liksom Daphnia sima, såsom Zesker påstår (Mönrers Archiv, 18514, p. 120); och 
jag skulle derföre vilja tro, att den öppning, som finnes vid öfre delen af skalet vid sutu- 
ren mellan hufvudet och thorax, icke är öppningen för något vidfåstningsorgan, liknande det 
ofvan hjertat hos Sida erystallina, utan att den snarare är att förlikna med öppningen 
framom suturen mellan hufvud och thorax hos densamma. 
10 
