LYNCEUS SPH.AERICUS. 87 
hufvudet. Bakåt är skalet trubbigt tillspetsadt, samt vid spetsen med en 
tydlig inskärning mellan dess sidodelar. Dess färg är brunaktig. 
Första paret antenner äro af vanlig storlek och form. Andra paret 
antenner äro temligen korta. Den ena grenen har, som vanligt, i spetsen 
trenne ledade och cilierade borst, och den andra grenen har fyra dylika, 
af hvilka de trenne sitta på spetsen af sista ledet, och det ena vid spet- 
sen af ledet nästintill. Labrum har på medlersta delen af sin undre kant 
en stor och temligen spetsig process (fig. 14). Den bakre delen af ab- 
domen har å medlersta delen af sin bakre kant en utstående, spetsig 
process. Å sin öfre kant bak matrix har den ingen process. 
Hannen (fig. 15) är mycket olik honan, samt betydeligt mindre. Dess 
rostrum är trubbigt eller snedt afhugget vid spetsen. Den bakre delen 
af skalet har en trubbig vinkel, och den uppstigande delen af de undre 
kanterna har en liten bugt. Detta sammanlagdt gör, att den, sedd från 
sidan, icke är så rund, som honan. Dess främre antehner, som bestå af” 
ett led (fig. 16), äro större och annorlunda formade, än hos honan. Deras 
fråmre kant har en utstående rundning, samt bär der tvenne långa jemn- 
tjocka och klara känselborst eller papiller. Deras nedre ända, som är 
nästan tvärt afhuggen, bär åtta dylika borst. Första benparet (fig. 17) 
utmärker sig derigenom, att det vid nedre delen af främre kanten har 
tvenne trubbiga och krökta klor, af hvilka den ena är särdeles stor. För 
öfrigt liknar detta benpar mycket detsamma ofvan beskrifna paret hos 
honan af L. lamellatus. Den bakre delen af abdomen (fig. 15) är sma- 
lare, än hos honan. Den i bakre kanten varande processen år trubbig, 
och bakom den är en djup bugt, och abdomen är här böjd bakåt. Vid 
spetsen år den rundad, och saknar taggar å bakre kanten. Liksom de 
yngre år han till färgen ljusare, än de gamla honorna. 
Af alla inom detta slägtet är denne den allmännaste. Från början af 
April och ännu i Januari och Februari har jag funnit den i de fleste stilla- 
stående vatten samt sakta flytande strömmar. Vid sistnämnda tiden hade 
den börjat blifva temligen fåtalig. Eljest har den visat sig talrik. Under 
sina bågformiga rörelser i vattnet har den utseendet af ett litet rullande 
klot. Jag har äfven funnit den i hafvet vid Lomma, nära Lund, likväl ej 
långt från mynningen af en der i hafvet utfallande ström. Dessa voro 
mindre, än de från färskt vatten, samt mera genomsigtiga, och nästan 
färglösa. Den svarta fläcken under ögat, tycktes i proportion vara nå- 
got större, 
