NOTODROMAS MONACHUS. 95 
cilierade borst, som räcka utom spetsen af den klo, som sitter på ändan 
af femte ledet. Detta sednare ledet är långt och smalt. Maxillerna af 
andra paret äro hos hannen fotformiga. Benen äro till antalet tvenne 
par, af hvilka första paret äro vånda framåt, och andra paret, som äro 
spensligare och vid spetsen borstbårande, äro böjda uppåt och tillbaka, 
såsom fig. 2, a, å tab. IX utvisar. De båda abdominalgrenarna äro långa, 
smala och jemnbreda, samt bära vid spetsen trenne spetsiga klor eller 
borst, af hvilka det ena är betydeligt mindre ån de andre. 
1. NOTODROMAS MONACHUS (Möter). 
Longit. cire. 1 millim. 
Tab. VIL) fig. 1—153; tab. XI fig. 1 & 27; tab. XNV, fig. 16. 
Cypris monacha, 0. F. MULLER: Enotomostraca, p. 60, tab. V, fig. 6—38. 
: ” ZADDACH: Synops. Crust. Prussicorum Prodromus, p.- 34. (Mas). 
i BaArrp: British Entomostraca, p. 153, tab. XVII, fig. 6. 
S. FiScnER: Uber das Genus Cypris und dessen in der Umgebung von S:t 
Petersburg und von Fall bei Reval vorkommenden Arten, Mémoires des Sa- 
vants étrangers, Tom. VII, p. 146, tab. IV, fig. 1—11. 
Monoculus monachus, JURINE: Histoire des Monocles, p. 173, tab. 18, fig. 13 & 14. 
Beskrifning: Den är föga större, än de mindre inom följande slägtet, 
och uppnår knapt mer än 1 mm:s längd. Höjden är betydligt mindre 
än längden. Sedd från sidan är honan (tab. VII, fig. 1) af bredt oval 
form, och har största höjden bakom midten.  Tillfölje deraf synes den 
främre delen af skalet lägre, än den bakre. Den öfre konturen bildar en 
båge, som ofvan ögonen har en nästan omärklig bugt, och, utan antyd- 
ning till vinkel, med en jemn rundning öfvergår såväl i den fråmre som 
bakre konturen. Vid öfvergången till den sednare är den mera stupande. 
Vid gränsen mellan den främre och undre konturen år en trubbig vinkel. 
Den sednare konturen är rät, och öfvergår med en stark rundning i den 
bakre. Vid denna öfvergång är venstra skalets kant något utstående, 
samt försedd med en trubbig tagg (a). Sedd ofvanifrån (fig. 2), är den 
oval, med den främre delen trubbigt tillspetsad, och betydeligt smalare, 
än den bakre. Såväl framtill som baktill synas de utvikna kanterna af 
skalet bilda en liten köl, och baktill är vid hvardera sidan af denne en 
liten impression. Dess undre sida, sedd från någon af ändarne, är å 
midten concav tillfölje deraf, att de båda skalens kanter här äro starkt 
