118 ÖSTRAGODA. 
"vel albido-virescens, colore saluratiore viridi vel fusco viridi supra et ad extremitates colorata, pra- 
terea colore interdum dilutiore, et interdum saturatiore varians. Sete longe lateri interiori articuli 
lertii antennarum inferiorum adfixe ungues terminales harum antennarum parum superantes. Rami 
abdominales mediocres sinuati. Longit. cire. 2 mm. 
Tab. VII, fig. 16; tab. IX, fig. 4 & 5; tab. X, fig. 23—25; tab. XI, fig. 
d> tab. XIX, fig. 8; tab. XXVI, fig. 8. 
2 
Monoculus virens, JURINE: Hist. des Mon. p. 174, tab. XVI, fig. 15 & 16. 
Cypris virens, ZADDACH: Synops. Crust. Prussic. Prodromus, p- 33. 
” > tristriata, BARD: Brit. Entom. p. 152, tab. XVII, fig. 1 a—i, 2 & 3. 
”-—— ornata, S. FiScHER: Uber das Gen. Cypris, p. 457, tab. IX, fig. 7—10. 
- 
Beskrifning: Denna, som är en af de större, och kommer närmast 
C. pubera och Jurini, skiljes från den förra såvälsom den sednare genom 
en annan form, sedd från sidan, och särskildt från den förra derigenom 
alt den vid ändarne af skalet icke har dylika taggar, som den, samt från 
den sednare derigenom, att simborsten på inre sidan af tredje ledet af 
de undre antennerna räcka till eller utom spetsen af klorna vid ändan af 
samma antenner. Skalet är hårigt. Sedt från sidan (tab. X, fig. 23, 
samt tab. XIX, fig. 8), är det ungefär lika högt vid båda åndarne, med 
den öfre konturen bågböjd, och med den största höjden öfver midten, 
samt med den undre konturen företeende en tydlig bugt å midten. MSedt 
ofvanifrån (tab. X, fig. 24), är det ovalt, med den främre ändan smalare och 
tillspetsad, samt med den bakre rundad, och med den största bredden, 
som är nästan lika med höjden, bakom midten. Undre sidan är convex, 
med kanterna af skalen i midten inböjda. Färgen år mörkare, eller lju- 
sare grön, med mörkgrön anstrykning vid öfre delen af skalet och vid 
dess båda ändar, samt ett par snedt gående band på sidorna af samma 
färg. Under ögat är ett ljusare tvärgående fält. För öfrigt år färgen 
ganska föränderlig. Stundom har jag funnit den hvitaktigt grön, med 
obetydliga sammanlöpande mörkare fläckar på sidorna, och vid den öfre 
kanten. Den ljusare färgen tillhör skalet straxt efter ömsningen. Hos 
dem, som äro mörka, är ögat knappt synligt från sidan. Andra paret 
maxiller (tab. XXVI, fig. 8) hafva å branchialbihanget (6) sex strålar 
eller borst, som äro ledade, och å yttre ledet cilierade. Abdominalgre- 
narna (tab. X, fig. 25) äro af medelmåttig längd och bredd, samt vågformigt 
höjda. Fig. 5 å tab. XI utvisar receptaculum seminis hos honan, tomt 
och utan spermatozoer, tillika med den långa kanalen, som går till det- 
?) Det synes vara denna arten, som Dr Geer. afbildat å 7 Tom, pl. 29, fig. 5. 
