148 COPEPODA. 
Färgen är hos de båda könen skiljaktig. Honorna äro hvitblå, eller 
hvitgröna, och hannarna äro ljusröda. Ögat är mörkrödt; på döda in- 
divider svart. 
Honorna äro större, än hannarna, och skilja sig från dem dessutom 
genom en annan form på första paret antenner, och derigenom att de 
hafva blott fem segmenter i abdomen, då de tvenne första abdominalseg- 
menterna hos hannen här äro förenade till ett, ehuru med antydning till 
skilnad. De nåmnda antennerna (tab. XV, fig. 14) äro mot spetsen så 
småningom afsmalnande, och det sista (tionde) ledet är särdeles litet. 
Det femte ledet, som framåt utskjuter med en process (a), har på spet- 
sen af denne ungefär trenne borst, som äro gröfre och längre, än de på 
de andra lederna. Vid bakre kanten af nästsista ledet åro ett par knip- 
pen borst; och på spetsen af sista ledet äro omkring trenne temligen 
långa borst. 
Fig. 13, 1—5 visar honans abdomen, sedd från sidan. Första abdo- 
minalsegmentet (1) är särdeles långt, med en bugt å undre sidan, 
hvilken antyder detta segments afdelning i tvenne.  Framom denna 
bugt är genitalöppningen, och der har den enda äggsäcken (6) sitt 
fäste. Bakom denne sitter spermatophoren (c), hvilken dock åfvenledes 
har sitt fäste i sjelfva genitalöppningen, såsom jag redan ofvan anfört. 
Den är merendels af brunaktig färg, stundom något ljusare. Hos samma 
individ har jag aldrig funnit flera än en sådan. Den synes blifva fästad 
långt innan äggen framkomma, och sitta qvar ännu länge efter det 
detta skett. 
Hannen (tab. XVI, fig. 1) har båda antennerna af första paret (fig. 
2) af samma form. Äfven de bestå af tio leder, men äro vida tjockare 
än honans. Articulationen mellan sjunde och åttonde lederna tyckes vara 
särdeles rörlig, så att antennerna här kunna böjas samman, och anvåndas 
såsom en slags chela, då hannen fattar om honans båda abdominalgrenar. 
De båda nämnda lederna (6 & c) hafva å undre och främre sidan en 
membranös betäckning, som möjligen afsöndrar något klibbigt ämne, och 
underhjelper vidfästningen. Abdomen består af sex segmenter, och första 
abdominalsegmentet är icke längre, än det andra. 
Ungen, för hvilken O. F. Mörrer uppställt ett nytt slägte, Amymone, 
med åtta arter, har uti ett af de tidigare utvecklingsstadierna ett ganska 
anmärkningsvärdt utseende (tab. NXNVI, fig. 6). Den är sårdeles bred, 
nästan rundad. Man kan å densamme bemärka trenne afdelningar eller 
