CYCLOPS QUADRICORNIS. 151 
Monoculus quadricornis rubens, JURINE : Hist. des Mon. p. 1, tab. I, fig. 1—11. 
variet. quadricornis albidus, DEM: ibidem, p. 44, tab. HH, fig. 10 & 11. 
variet. quadricornis viridis, -IDEM: ibidem, p. 46, tab. HI, fig. 1. 
” 
variet. quadricornis prasinus, IDEM: ibidem, p. 49, tab. II, fig. 5 
Cyclops quadricornis, BARD: Brit. Entom. p. 198, tab. XXIV, fig, 1—10. 
” viridis, S. FISCHER: Beiträge, z. Kenntn. d. in d. Umgeg. v. S:t 
Petersburg sich findend. Cyelopiden; Mose. Bullet. 24 B, 
, tab. IX, fig. 1-—11. (senior). 
strenuus, IDEN: I01dem, prio, tabbe IX, IT, 12—21, 
p: 6 
” 
Anm. Då den här ifrågavarande arten förekommer i stor mängd i alla stagnerande färska 
vallen, samt är både talrikare och vida större, än den andra arten, som deremot lätt kan 
undgå uppmärksamheten, twllfölje af sin ringa storlek, håller jag det mer, än sannolikt, att 
det är denna arten, som af Linsé uti Fauna Svee. under ofvan anförda namnet blifvit be- 
skrifven; och finner det derföre icke vara al nöden att förkasta den gamla, antagna Linne- 
anska benämningen. DE Geers beskrifning lemnar utom allt tvifvel, att han haft för sig 
denna arten. Deremot synes Mörner hafva haft kännedom om båda arterna, då han 7) sä- 
ger: Magnitudo, antenne & pedes in fig. 2 & 1 diverst differentem speciem innuere 
videntur, at cum in reliquis <equales sint, separare nolui;” och derföre har jag icke velat 
anföra honom uti synonymien. Varieteten Monoc. quadricornis fuscus hos JurisE synes 
kunna höra till den följande arten; men figuren står icke i öfverensståmmelse med beskrif- 
ningen, och synes mera öfverensstämma med här ifrågavarande art. Alla de andra af Ju- 
RISE beskrifna varieteterna höra ofelbart tll denna. De af Barn lemnade figurerna utvisa 
tydligen, att han haft för sig denna arten, ehuru han i beskrifningen begått det felet, att 
påstå, det antalet af lederna i första paret antenner skulle uppgå tll tjugosex, då deremot 
figurerna icke utvisa flera än sjutton sådana leder. I afseende på de båda al S. Fiscner 
uppställda arterna, Cycl. viridis & strenuus, hvilka båda hafva sjulton leder i första paret 
antenner, så har jag genom undersökning af en mängd individer från olika ställen och i 
i olika åldrar kommit till den öfvertygelse, att dessa båda arterna icke äro annat än skilj- 
aktliga former af en och samma art, härledande sig dels från olika ålder, och dels från 
olika localiteter. Då jag en längre tid — sex till sju månader och deröfver — haft den 
lefvande, har jag haft ullfälle att observera, alt kroppsformen vid högre ålder är mera un- 
dersätsig, med första kroppssegmentet i proportion bredare, och med de båda abdominal- 
grenarna kortare €). Hos de gamla äro äfven de cilierade borsten vid spetsen af dessa 
sednare i proportion kortare, än hos de yngre. Men kroppsformen är äfven underkastad 
individuella variationer. Jag har funnit dem, som för öfrigt haft karaktererna af Cycl. 
strenuwus, men som haft den bredare formen på thorax af C. viridis. Ögats färg är för- 
änderlig, och synes vara beroende af den ljusbrytning, under hvilken det betraktas. Hos 
sådana, som haft rödt öga medan de varit lefvande, har ögat visat sig svart straxt efter 
döden. Bland ett större antal af Cycl. strenwus, af hvilka de flesta till färgen varit grön- 
aktigt hvita, hafva en stor del haft svart eller svartbrunt, och andra deremot rödt öga. 
Färgen för öfrigt är i hög grad föränderlig, men tyckes dock till en viss grad vara bunden 
vid vissa localiteter. På somliga ställen med lerig botten, och med lerblandadt, hvitaktigt, 
orent vallen har jag funnit dem allmänt grönaktigt hvita, troligtvis en följd af vattnets in- 
verkan. Alla dessa hafva företett formen al Cycl. strenwus. Detta tyckes älven stå i öf- 
verenssltäåmmelse med färgen, emedan «de yngre äro ljusare, än de gamla. 
5) Entomostraca, p. 412. 
?) Fullkomligt enahanda förhållanden företer Diaptommus castor. 
