UYCLOPS QTADRICORNIS. 155 
och de andre hafva flera borst å det tredje ledet af den inre grenen. 
Femte benparet liknar i det närmaste det hos hannen (fig. 11, b), och 
består af tvenne leder, af hvilka båda bära hvartdera ett cilieradt borst, 
som å det andra är längst, och detta sednare ledet har dessutom en tagg. 
Tarmkanalen, som har en kort oesophagus, synes å det lefvande djuret 
lätt, tillfölje af dess ständiga rörelser fram och tillbaka. Uti första kropps- 
segmentet är den vidast, och afsmalnar så småningom bakåt, samt företer 
inga krökningar. Vid dess främre del synas mer eller mindre tydligt några 
partier (tab. XIV, fig. 5, c, d), som hafva tyckts mig vara skilda från ovaria, 
och som möjligen kunna vara körtelartade organer. Bakom dessa synes på 
hvardera sidan af tarmkanalen ett ovarium (e), som åt sidan utsänder 
flera grenar, och går bakåt till första abdominalsegmentet, samt mynnar 
i öppningen för ovidueten. Denna öppning är särdeles svår att se, men 
jag har tyckt mig finna den å hvardera sidan af första abdominalsegmen- 
tet vid nedre delen af dess främre uppsvällda del. Å medlersta delen af 
detta segments undre sida har jag tyckt mig se en annan större öppning 
(vulva), men jag har icke kunnat se, om den har någon förbindelse med 
öppningarna för oviducterna. När honan är utvuxen, och fortplantnings- 
skicklig, har hon alltid första abdominalsegmentet betydligt längre” och 
större, än de andre, då det deremot dessförinnan är nästan kortare, än 
det följande.  Hjertat är icke synligt. Isynnerhet inuti tarmkanalen, men 
älven på andra ställen i kroppen synas en mängd rödaktiga kulor, hvilka 
man antagit för att vara fettblåsor. 
Hannen skiljer sig från honan genom mycket mindre storlek, och 
smärtare kroppsbyggnad. Dess antenner af första paret (tab. XV, fig. 2) 
hafva älfvenledes en helt annan byggnad, än de hos henne. De äro tjoc- 
kare och klumpigare, och hafva trettonde och fjortonde lederna särdeles 
långa, och med en mycket rörlig articulation, så att antennerna här kunna 
höjas fillsamman. Dessa leder hafva i fråmre kanten i närheten till led- 
sången dem emellan en membranös betäckning, liksom förhållandet är 
med antennerna hos Canthocamptus. Tredje — nionde lederna äro sär- 
deles korta, men det tionde är stort, och framtill utvidgadt, samt med ett 
tvärgående veck. De inre lederna hafva i främre kanten talrika korta 
borst. Vid suturen mellan sextonde och sjuttonde lederna är i bakre 
kanten ett kuvippe temligen långa borst. Båda antennerna äro af samma 
hyggnad. 
MWbdomen (fig. 1) har sex segmenter med abdominalgrenarna inbe- 
