29 



když je znám a po ruce skutečný kmen sta, od něhož se zcela při- 

 rozeně tvoří jméno stoj (ovšem jinak, než učí běžná theorie)? 



Rus. 3acTÓĚ (zastávka), CTÓHKa (statio a statura), ctóhkíě (sta- 

 bilis), ctóhjio (stání, Stand) atd. a stsl. ctoiíith (staré), cToiíumie (statio, 

 útáúis), ciORiio (óTa&[ióg), ctokiaiiuitc ((ítááiov), CTOiirreiibHX, (stativus, 

 útúúl^os) atd. zjevně pocházejí od ct»-th (consistere, Gzad-íjvai atd.), 

 cf. ciaň (statim), cTíiň (statio), crarci (stabulum), ctskith i ct»kíith (con- 

 sistere), cTiiiAiiiiie (statio), craß-E, cTaw-L, rus. CTaHÓK/B atd. 



Sám Miklosich (Altsl. Lautl. 187.) je tu na vahách, řka: „In, 

 stojatí ist oj vielleicht (!) Steigerung eines i. u A Geitler (Fon. §. 99. 1.) 

 tvrdí: „Jiné jest j ve eokith (sic!), jiné ve ctokith; gokith z kořene 

 bi, stupňováním bai, boi boiíith ; ctoiíith od kořene cto-äth (!) eufo- 

 nickým j: ctokith." Ale Miklosich (Gr. I. 13) dokazuje, že se oi» 

 střídá s a „in pacnitcL (discinctus) neben noiacL (cingulum), in ctoistii 

 (staré) neben ctsth, woher präs. ctíuia, endlich in eoi»th es (timere), 

 wofür in den lebenden dialecten báti se u . Cf. obava, obávati se, pol. 

 obawiač sie ap. jako ústava, ostávati atp. 



Rovněž srb. opoj (počet, číslo), ópoJHTH (počítati) nejlépe a bez 

 násilí se odvozuje od známého stsl. Bpa-Tn (colligere), cf. slvn. brati 

 (čísti), bravec (čtenář); čes. zbroj m. zbroje, pol. zbroja (arma), zbroič, 

 uzbrajač (armare) atd. od Gpa-Tii (pugnare), clc^th, cf. «;m;(>«iu„ um 



OTh pOlflíb IIHOnACMeilbHblKh (Mílii, lex.), CXEOpbCTBO (aUXilium) CLEOphl|b 



(tamtéž) , srv. též čes. zbraň a stsl. rus. üpniib EpaiiHTH, čes. 

 brnění a stsl. špiniti (lorica) i gpohri (Mikl. lex.), dodej ještě rus. 

 3Ópýa a mir. Haópoa atd.; čes. kroj, stsl. ispoimi, uparaTH (scindere), 

 típoiuo (ensis), ispoHTeab (secans), slvn. srb. spojař, čes. kráječ, krejčí, 

 stsl. lipan, čes. krajíc, rus. Kpaióxa (skrojek) cf. něm. kragen, atd. od 

 koř. „kra secare" (Mikl. lex), slov. ovšem Kpx, skr. kar, cf. kar tri 

 Scheere, kartra Werkzeug des Abschneidens, stsl. «paTi, lit. kartas, 

 lot. kárt = stsl. pwh, KpwhWh (curtus), KpaYb (pugna), KpMiOM (bellum), 

 KptiBiui (panis), rus. EopOBáĚ, slovn. kra vajec, kruh, pol. krawacz, kra- 

 wiec, kraweclž, skrawek, str. KpáB^efl, atd. ; tak i stsl. cTpoň (ceco- 

 nomia, administratio), cf. rus. AOMOCTpófi — j^omobó^, cípofi (šik), 

 CTpÓHTt (stavěti) atd., nikoli od „stři", „vera radix est cíp (t. j. cípi, 

 stra = stár, rozšířený kořen cts), cf. lat. stru" (Mikl. lex.) 



A tak i mnohá jiná jména na oj, aj mají více méně známý kořen 

 na o, a. Některá ruská jména na oj mají známý kořen na y: BCKpoň 

 — BCKpŘTie (pljRií) od kphtb; npoMÓfi, cyAOMÓĚ od mhtb, cf. pyKO- 

 móShiikb (umývadlo); BO^opóu odpiiTB; bom od bhtb. Stsl. iiKcnonoií 

 (ýcckuadóg) pochází od hu-th, a rus. EpacHOOáfi (krasořečník, mluvka) 



