40 



maře (cf. tvrdý a tvar), jako tegere a toga, aperire a porta, pendere 

 a poudus atd. ; řec. rUzsiv a róxog, niveiv a 7ts7toxa, jtá[icc jako 

 ré^vca a ró^iog atd. 



Ježto se tedy i stupňuje též v o, proč by se ještě zbytečně, 

 tak nepravidelně a tak úchylně od ostatních příbuzných hlásek stup- 

 ňovalo v „oj, aj"?! 



Kmenová hláska i se ovšem stupňuje jen v o (nikoliv v „oj"), 

 a sice nejen stejně ve kmenech zavřených i otevřených, ale i stejně 

 jako příbuzné hlásky kmenové: h, e, a. 



Hláska e (=pův. a) se stupňuje, jak známo, dvojím spůsobem: 

 a) e v t;(h) a to v a: mei« < rntTJtTH a H3niHTJTH; rpeea y orpeEaTH 

 ca a norfiHGSTH < rpaEHTH (cf. lit. grébti, něm. greifen) atd., zih3ä 

 < BMaas-L, ÄÄ3HTH ; čes. sednu ( ctß v cucth < ca^t, cijhth, «jkjjth, 

 čes. sázeti atd. &J e v o ato va: čes. ženu < hon, honiti < sháněti ; 

 klenu < klon, kloniti <( skláněti; spep; <( Epojv&, e[»oíhth < Epa3$a ; 

 rp€EÄ < rpoói < čes. hrabati, hrábě (cf. lit. gréblýs harke, grébti harken), 

 aer v zieuiTH < aoase, koíkhth, čes. poloha ( nonaraTH, čes. podlaha atd. 



Kovněž tak se stupňuje i dvojím spůsobem: aj h v *(h) a to 

 v a : eh-th < Etp, e^hth, čes. pobídnouti, pobízeti < pobádati *) ; 



KHftťTH < BHIb (SCÍentia), BfßUTH, BUßaTH ; EHCUTH < BfcCE, BtCHTH < ČeS. 



váha, vážiti; pHnifiTH, čes. zdvihnouti <^ a,BH3aTH čes. zdvíhati, hmx 

 (jmu) < hmsth (jímati) atd. (viz Mikl. Gr. I. 136, 137) ; b) ii v o a to 

 v a: eh-th <eo-h, EO-iaTH ca (lit. bijotis), <(čes. pol. obávati se (cf. 

 stč. boniti, poboněk nebo bobonek, pol. zabobon a čes. příjmení „Ba- 

 bánek"); eojve, eo^ä < npoßacai ; eozh», eokíth <^ rus. noóájiHBaTL ; Eoph, 

 Bopta ^ nosapaTH ; nH-TH ^ iia-no-HTH <^ iia-na-ia-TH ; bh-th <( bo-h < Baie, 

 BaHti-L, BaiaiiHie (ventilatio), cf. čes. váti; bhm (nympha, vlastně: vlna, 

 cf. něm. Welle) <^boki€ (age!), Boaia (Wille), bokhth < Basi (unda, cf. 

 něm. wallen), bjuhth , kíurth (volvere) ; BhptTH, hsbh^th ^ H3Bopi 

 ^ Bapt, BapHTH ; «h-th <^ ÄOH <^ aaH (latratus) ^ namia (latera) ; <\oiim|l- 

 «OKBa ^ aaiBa, ziasma. phiia-th <( po-H ( pa h; ponx, pomnu (cf. rinnen), 

 <( pana, paiiHTH ; mhki, oi(mhkhth (consolan) ^ o^mouhth <( ovnanHTH 

 (supplicare) ; yhhi, yhiihth <( čes. výkon, konati < srb. HaEaHa, KaHHTH, 

 cf. čes. ocel, ocelka, stsl. oi|*zib a kaliti (železo), rus. Kaiemi CTpíjin, 

 ssLK&JiéRT, Bi óoió atd. ; život < hovado <^ havěť; obili < zboží <( bažiti ; 

 3LptTH, npT.3iipaTH < 3op*E (visus), 3opra (zoře) <^3apra (záře); MhptTH, 

 oťMiipaTH ^Mopi, MopiiTii ^ zmar, mařiti, oytiaptaTH atd. 



*) Mikl. (Gr. I. 136) odvozuje GUja a eíjhth od jakéhos slovese „eh^íTh' 

 jež přichází prý v oElift*TH; ale to je = OE-BH#eth despicere! 



