96 



Jakož jsou předkové p. Jaroslava z Martinic před mnoha lety 

 obyvatelům města Munciffaje, lidem poddaným svým, za jich věrné, 

 poddané a poslušné služby i sice ve všem poctivé se zachování 

 od králů českých jisté privilegie a obdarování objednali a spůsobili, 

 a to předně dva majestáty krále Vladislava II. a potom konfirmace 

 císaře Rudolfa II.*) — kteréžto však majestátové a privilegie prý 

 vždycky jak za předků jeho, pána Jaroslava z Martinic, tak i za jeho 

 panování v rukou a mocech vrchnosti zůstávaly — poněvadž pak nade- 

 psaní poddaní a obyvatelé města Munciffaje, jakožto k své vrchnosti 

 dědičné ve všem náležitě se chovají, obzvláště pak „že jsou se po 

 mnohém a častém milostivém napomínání jeho (p. Smečanského) od 

 mnohých pořádných knězi katolických, správcův svých duchovních**) 



*) Majestátem, daným na Tátě, v den sv. Trojice r. 1510 král Vladislav II. 

 k prosbě Jana Bořity ves jeho u zámku Smečna ležící vysazuje za mě- 

 stečko, a dává jemu místo dosavadního jména nové jméno „Munciffaj"; 

 nad to propůjčuje obyvatelstvu jeho trh téhodní každý pátek a trh výroční 

 ten den po sv. Trojici a propůjčuje jim erb a pečeť a činí tu milost, aby 

 všelicí řemeslníci tam se osazovati a živnosti své provozovati mohli. — 

 Majestátem, jehož datum na Budíne ve čtvrtek den Mláďátek 1. 1515 týž 

 král Vladislav II. k žádosti Jindřicha a Wolfa bratří Bořitův z Martinic na 

 Smečně, komorníkův J. M. K., povyšuje městečko Munciffaj za město, roz- 

 hojňuje předešlý erb jeho, dává tu milost, aby na červeném vosku své po- 

 třeby pečetiti, hradbami a branami se opatřiti a vůbec všech práv, kteréž 

 m. Slanému přísluší, kromě třetího stavu, užívati mohli. (Polepšený erb 

 ten vypsán jest v Pam. Arch. IX. st. 734). — Majestátem, jehož datum 

 na hr. Praž. ve středu po památce sv. Eližběty 1. 1591 císař Rudolf II. 

 k žádosti Jiřího z Martinic na Smečně, nejv. sudí v kr. č. potvrdil výše 

 psané dva majestáty kr. Vladislava II. a obnovil nadání na trh téhodní 

 každou středu a dva trhy výroční, první ve středu po sv. Havle a druhý 

 ve středu po sv. Trojici. 



**) Času toho byl na straně katolické zorganisován již celý a hojný sbor mis- 

 sionářský, skládající se z jezuitů a jiných světských kněží katolických pod 

 jednou, a mající v čele svém muže, kteří již tehda horlivě se zasazovali 

 o provedení protireformace a to nejprve na panstvích komoře císařské 

 a pánům katolickým náležejících, užívajíce ovšem při tom i rozličných 

 obmyslů a všelikých jiných tytýž násilných a „vůbec nekřesťanských" pro- 

 středků. Mezi přední vůdce této kohorty missionářské pokládáni byli tehdáž 

 Bartoloměj Flaxius z Čeňkova, arcipryšt plzeňský pak nadepsaný Ctibor 

 Kotva z Freifeldu, děkan Smečanský, později kanovník pražský a Jan 

 z V i n o ř e, bratrovec známého Adama z Vinoře a děkan Krumlovský. Tento 

 zvláště počínal sobě velmi vyzývavě a bezohledně ano urážlivě naproti „predi- 

 kantům lutheranským a bratrským", naříkaje a plundruje je slovy neváž- 

 nými a tytýž vkládaje na ně i násilně rukou svých. Takto Jan z K. za- 

 choval se jmenovitě na Krumlovsku, kdež mimo jiné v m. září 1. 1601 



