125 



půdách, na nichž dosud nejraději se zdržuje, vzniknuvši, později se 

 ustálila, tak že na vlhčích stanoviskách rostouc, v původní tvar více 

 se nevrací. 



Jelikož jsem oba druhy jestřábníků H. pilosella i H. stoloni- 

 florum na několika místech v okolí Hradce Králové pospolu růsti 

 viděl, všímal jsem si zvláště na místech, kde oba v takové hojnosti 

 pospolu rostly, že šlahouny svými navzájem se proplétajíce, dosti 

 veliké koberce tvořily, tak zvaüych přechodních tvarův t. j. tvarův, 

 na nichž znaky jednoho i druhého druhu více nebo méně se pro- 

 zrazují a jež od pravých míšenců (bastardů), jichž pravý původ 

 v přírodě z pravidla jen nepřímo zjistiti lze, těžko možno rozeznati, 

 doufaje, že mezi nimi též skutečné míšence obou výše uvedených 

 jestřábníků postihnu. 



Z dopisů slovutného botanika slezského, výtečného znalce hier- 

 acií, Rud. z Uchtritzů zvěděl jsem, že podobné přechodní formy již 

 dříve ve Slezsku Pruském, kde H. stoloniflorum i H. pilosella hojně 

 jest rozšířeno, pozorovány a za pravé míšence považovány byly. Jedna 

 z nich, již slezský botanik Fick nalezl a o níž v pojednáních hoře- 

 lické-přírodovědecké společnosti pode jménem H. stoloniflorum X pilo- 

 sella se zmiňuje, byla sběratelem samým později ku H. stoloniflorum 

 přiřadéna, jiné pak byly Üchtritzem, jemuž ku posouzení zaslány 

 byly, z části ku H. stoloniflorum, z části ku H. pilosella přiděleny. 



Mezi přechodními tvary z okolí kralohradeckého byl po po- 

 drobném ohledání toliko jeden exemplář uznán pravým míšencem, 

 druhý pak, jenž nejspíše také jest pravým míšencem, jest dle soudu 

 Üchtritze ještě poněkud pochybným. Jakkoliv jest známo, že na 

 míšencích znaky obou rodičů se jeví, což i o kralohradeckém H. 

 stoloniflorum X pilosella platí, připomínám přece, poněvadž 

 míšenci často ve dvou formách se vyskytují, z nichž jedna více otci, 

 druhá pak matečné rostlině více se podobá, že tvarem, velikostí 

 i barvou svrchní strany listů tento smíšenec H. stoloniflorum b) minus 

 více se podobá; spodní strana listů jest však trochu hustěji hvězdo- 

 vitými chloupky porostlá nežli u H. stoloniflorum, netvoříc však ještě 

 šedého hustého povlaku jako na listech H. pilosella, jemuž náš 

 smíšenec jednoúborným stvolem, nad jehož prostředkem za malým 

 listencem druhý nevyvinutý úborek se skrývá i tvarem, velikostí 

 a ústrojem konečného úboru zcela se podobá. 



Zajímavo jest, že smíšenec tento nikde dosud u větším počtu 

 pozorován nebyl, ač, jak již připomenuto, oba rodičové jeho i v Če- 

 chách i v Německu velmi často v hojnosti pospolu rostou. 



