256 



asi 12 — 14 dle počtu. A s touto shoduje se rostlina naše zcela 

 dobře. Sbarvení rovněž jako tvar pysku, tlouštku a délku ostruhy 

 popisuje Tinibal-Lagrave podobně. O zevních hořejších lístkách okvět- 

 ních činí však poznámku, že nesklání se v lebku, nýbrž že odkloňují 

 se nazpět na způsob O. laxiflora; v témž smyslu vykresleny jsou také 

 na přiložené tabulce. Na našich květech jsou ale lístky tyto vesměs 

 v lebku skloněny, jen na některých jest odstávání jich dosti dobře 

 patrné; v tomto ohledu byla by rostlina naše ještě více podobna 

 O. coriophora než Timbal-Lagrave-ova. Délka a tvar listenů se 

 shodují. 



Druhý míšenec, který Timbal-Lagrave popisuje a vyobrazuje, 

 jest O. coriophoro X laxiflora. Tento má podobný habitus jako 

 O. laxiflora; květy jsou větší a v počtu jen 6—8. Zevní dva lístky 

 okvětní stojí více vzpřímeny, pysk má tuže podobu jako O. corio- 

 phora, ostruha jest mnohem kratší než semeník. Od této tedy liší 

 se náš míšenec značně. 



Timbal-Lagrave přičítá druhému míšenci za matku O. laxiflora. 

 Prvý byl nalezen v krajině Agen-ské na lukách mezi velkým počtem 

 O. laxiflora i O. coriophora a druhý pozorován s rodiči v okolí Castres. 



Na naší tabulce jest podán obraz celé rostliny a jednotlivých 

 květů její i původních rodičů. 



Bidens Polahi m. (tripartitus X radiatus). 



Lodyha přímá, často od dolejška větevnatá, prodloužená, nahoře 

 s větvemi úboronosnými skoro vrcholičnatě sestavenými; stopky 

 úborů vždy prodloužené, vícekráte delší úborů, bezlisté 

 neb s malými lístky. Úbory tak dlouhé jako široké, vnějších 

 lupenovitých lístků 8 — 13; tyto jsou čárkovitě podlouhlé neb 

 v předu nejširší. Nažka prostřední velikosti mezi B. tripartitus 

 a B. radiatus, nejČastěji bez třetího zubu, s plévami čárko- 

 vitě kopinatými polovici zubů dosahujícími, trojžilnými. 

 Listy 3 — 5dílné se zuby mírně dovnitř zahnutými. Lo- 

 dyha jakož i nervy listů přičervenalé do žlutá. 



Kostlina drží pěkně střed mezi oběma rodiči, takže o smíšeném 

 její původu nelze pochybovati. Žlutavou barvou úborů a listů při- 

 ponímá nám B. radiatus Thuill, avšak lodyha jest vždy přičer- 

 venalá, čímž opět prozrazuje temně rudou nať B. tripartitus L. 

 Zvláštní jest, že míšenec tento velikostí svou přesahuje vesměs své 

 rodiče, tak zvláště B. tripartitus; úkaz ten pozorován ostatně také 



