274 



„L'appareil excréteur chez ces Dendrocoeles se compose: 1. De 

 canaux principaux formant im réseau unique ; 2. D'entonnoires vibrati- 

 les; 3= De canaux secondaires fins réunissantjes entonnoire aux canaux. 

 Les canalicules secondaires ne paraissent pas exister." Dále jde 

 z popisu a vyobrazení na jevo, že u Polycelis hlavní kanály ústí 

 mezi sebou, tvoříce sít po celém těle, a bezpochyby prý ústí na 

 venek. Po celém jich průběhu lze znamenati vlnitou čáru vířící. 

 Tyto kanály jsou uloženy v parenchymu tělním dle dvou plánů; na 

 hřbetní straně, kde pokračuje vibrace od zadu ku předu a na břišní 

 straně, ve směru opačném. Tyto hlavní kanály prodlužují se v trubičky 

 uzounké, zakončené vířivou nálevkou. 



Pozorování, jež jsem učinil na vodních kanálech tří planarií, 

 z nichž 2 nade vše příznivé jsou k sledování řečených ústrojí, liší 

 se velmi podstatně od udání Francottových, dle čehož mám za to, 

 že systém vodních rour u rozličných rodů Dendrocoelů značně se 

 liší. Rozhodně tak možno tvrditi především o úplně bílém a průsvit- 

 ném rodu, jejž stotožňuji s Dugés-ovou*) Planaria coeca a Stini- 

 psonovou**) Anocelis coeca. (Zda tento druh souhlasí s Ehren- 

 bergovou Typhloplana coeca, nemohu rozhodnouti.) 



Anocelis coeca shledal jsem v 9 exemplářích pod kameny v ústí 

 říčky Ploučnice do Labe u Děčína. Dugés nalezl pouze jediný 

 exemplář ve Francii a dle jeho skizzovitého vyobrazení jakož i podle 

 krátkého popisu souhlasí druh z Ploučnice úplně s Planaria coeca. 

 Také Fries uvádí slepý jeden druh Planaria cavatica***) , jež 

 však co do velikosti, přítomnosti laloků na přídě těla, jakož i co do 

 ostatního habitu těla rovná se Dendrocoelum, lacteum Orst. Anocelis 

 coeca však nemá nic společného s posledně jmenovaným druhem. 



Exempláře, jež jsem nalezl v Ploučnici v měsíci září 1882 byly 

 vesměs nepohlavní, v poměrech pak soustavy nervové, zažívací a ex- 

 kreční veskrze souhlasné. Anocelis coeca v tomto stavu jest 7 — 9 mm. 

 dlouhá, úplně sněhobílá, sploštělá, postrádajíc na přídě úplně laloků, 

 jakýmiž vyznačují se Dendrocoelum, Planaria a Polycelis. Na zad 

 zužuje se tělo pozvolna (Fig. 1). Přída těla jest slabě vyhloubena, 

 představujíc známou „jamku příssavnou" jiných dendrocoelů, která 



*) A. Dugés: Aper§u d. quelques Observations nouvelles sur les Planaires 



etc. Ann. sc. nat. T. XXI. 1830. pag. 83. 

 **) Stimpson: Prodrom, descript. anim. evertebrat. etc. (Proceediugs Acad. 



Nat. Scienc. Philadelphia 1857. I. pag. 19—31.). 

 ***) S. Fries: Mittbeilungen aus dem Gebiete der Dunkel-Fauna. — Zoolog. 



Anzeiger 1879. pag. 151. 



