276 



oddělené. U větších zvířat shledal jsem v přídě těla příčný kanál, 

 jímž souvisely oba podélné hlavní kanálky. To však neodporuje nikterak 

 faktu, že h ia vní kanálky jsou párovitéasice v jediném 

 páru přítomné, a že jediným párem stažitelných váčků 

 na venek ústí. 



Na celém svém průběhu jsou hlavní kanálky připevněné k pa- 

 renchymu tělnímu zvláštními, kratičkými, dutými výhonky (Fig. 5. m). 

 Histologickou stavbu trubic těch neskoumal jsem dosti podrobně, 

 vnitro jich však úplně postrádá brv a jest naplněno jasnou vodnatou 

 tekutinou. Konečný váček s pravidla se stahuje a roztahuje. 



2. Z hlavních kanálů odvětvují se trubice postranní v určitém 

 počtu, jež v symetrickém uspořádání vycházejí ku stranám těla. Takž 

 lze na zadu sledovati pár postranních kanálkův (Z), jež záhy se štěpí 

 v kanálek m, běžící podél stěny tělní ku předu, kdežto kanálek g na 

 zad se obrací, četné kličky tvoří a pak v před se bere. Tenounkými 

 konečky ztrácí se oba ty kanálky v parenchymu tělním. — V přídě 

 těla dělí se hlavní kanálky párovitě; vnitřní větve (f) u mladších 

 exemplářův nesouvisejí s kanálkem opačné strany, nýbrž větví se 

 opět v slabé větévky, kdežto u starších srůstají tyto v spojený 

 kanálek. Zevnější větévky (e) ubírají se ku kraji stěny tělní a opět 

 se větví v teničké kanálky. — Konečně vychází asi ze středu hlavních 

 kanálů kanálek % odpovídající oněm dvěma v přídě a na zad. 



Tyto tři páry kanálků druhotných neodchylují se v ničem od 

 hlavních kanálků, jsouce téže stavby a týmž obsahem naplněny, jako 

 předešlé. Jsou pouze tenčí, a zakončují v parenchymu tělním, pone- 

 náhla se zužujíce. 



3. Ze středního druhotného kanálku (Fig. 5. i) vybíhá zvláštní 

 větev (h) šikmo ku střední Čáře tělní, nepatrné pouze tvoříc záhyby. 

 Tímto směrem mine až hlavní kanál, načež rozvětvuje se ve velmi 

 hustou síť kanálků jemných, četných a nezřetelných (k). Kanálek h 

 se svým rozvětvením k liší se značně od předešlých kanálků druhot- 

 ných a hlavních. Naznačím jej jakožto kanálek vířivý. 



Sběrný apparát skládá se tudíž z dvou částí: 



a) Z velmi husté sítě jemných, tenkostěnných kanálků (Fig. 5. &), 

 jež pozoroval jsem v největším množství mezi oběma hlavními kanály. 

 Z jednotlivých kanálků společné síti vycházejí zvláštní jemné výhonky, 

 duté, ponenáhlu ke konci naduřujíce (ř), buďto jako nezřetelná ná- 

 levka, anebo jako dutinka jasná, kulatá neb vejčitá, přilehajíc svou 

 stěnou v parenchym tělní (Fig. 7.). Jest to zajisté prostůrek dutiny 

 lymíatické, odpovídající známým vířivým nálevkám, jež Francotte 



