323 



falešným a nepravým. Důvod toho jest mnohý a zvláště tento, že 

 mistr Pasek obdržav pole v městech pražských a obrátiv k sobě 

 očima tu obec chytrostí velikau i štěstím jakýms divným, říkával 

 k některým sobě nelibým osobám, že já, prý, nemohu tak dokonalý 

 býti křesťan, abych svému nepříteli mohl odpustiti, co proti mne 

 učiní. Havel Cahera z kněžstva také jemu toho, v konsistoři k ně- 

 kterým mluvě, potvrzoval při počtích z víry těmito slovy: „byste 

 pak všecko učinili, což bychom vám rozkázali, ještě vám za nic ne- 

 slibujem, abyste mohli od pánův, totiž Pražanův, přijati bejti za 

 měšťany." Již z toho každý můž' porozuměti, že ne pro víru, do 

 kteréž jim nic nebylo, ani pro bludy, ale pro tejnau zlost a při- 

 krytau nenávist a nejvejš pro nabytí statku tak jsau ukrutně s lidmi 

 nevinnými nakládali. A však proto ještě mistru Paškovi mnozí jemu 

 podobní (poněvadž se rovné rovnému od přirození raduje) chválu 

 dávali nejvýš a pravili, kdyby on té překážky byl v Praze neučinil 

 a té bauřce povolil, že by pikhartství se po vší České zemi bylo 

 rozmohlo, kteréhož by těžko bylo potom zastaviti, přičítajíce někte- 

 rým vypověděným, kteříž jsau v konšelství též jako on bývali, jakoby 

 oni toho dopauštěli. Takový obvinušt (sic) někteří znamenití a vysocí 

 lidé i legat papežův na zprávu a na domnění těch lidí stranných 

 jsau to králi předkládali, přimlauvajíce zaň, již také vypověděného, 

 za milost. Ale král (rozuměj: Ferdinand), jakožto pán spravedlivý, 

 nic se na to neobrátil, poznav co jest v tom pravého a co faleš- 

 ného, ale přitužil jemu, jakož jest toho dotčeno. A což se pikhart- 

 ství dotýče, máš o tom psáno napřed v prvních knihách v kapitole 

 desáté, jací jsau lidé tehdáž dvojí nastali v Praze, pro kteréž vinu 

 jedni druhým dávali. A k tomu, že on mistr Pasek před samau tau 

 bauřkau vyznal byl zjevně slovem všech jiných správcův na rathauze 

 při přítomnosti biskupa Moravského a jiných poslův královských, že 

 v městech pražských o žádném pikhartství nic nevědí ani o žádném 

 bludném člověku a že již o všecko mezi sebau pokoj a místo mají. 

 A protož dosti máš zprávy o tom prve, budešli chtíti spravedlivě 

 sauditi a zkusíšli pravě duchův (sic), nenajdeš nic jiného než velmi 

 veliké pokrytství, v kterýmž se zdálo mnohým k pravdě podobné. 

 A jaký se koli hurt stal, že jsau jednostejnosti a rovnosti bez osob 

 přijímání žádné nezachovali, ale v nich jako v hnilicech se přebírali, 

 chtíce je připraviti o jich nejméň statky; a dokudž jsau Paškovi 

 auplatku nedali, dotud jsau byli pikharti, a když jsau dali tehdy za 

 dobré zůstali křestany. A kteříž jsau nic dáti nechtěli anebo pro 

 nedostatek co dáti neměli, tehdy ti ven z města jíti ode všeho mu- 



21* 



