353 



loides; Pursh ve své „Flora Americae septentrion." dokonce dva 

 druhy přijímá: V. oxycoccos a V. edule. 



Nejnověji však K. Koch, slovutný spisovatel dvousvazkové „Den- 

 drologie" americkou rostlinu za pouhou nepatrnou formu kaliny 

 evropské prohlásil, kterouž specificky lišiti nelze. Pravit 1. c. II. pg. 

 67 : „Von der amerikanischen Pflanze vermag ich die der Alten Welt 

 nur durch weniger robusten Wuchs und durch etwas kleinere Schein- 

 dolden zu unterscheiden. Doch scheinen auch die Früchte beider 

 insofern etwas von einander abzuweichen, als sie bei der amerika- 

 nischen Pflanze etwas grösser und rundlicher sind, während sie bei 

 der europäisch-asiatischen Form wenig kleiner und etwas zusammen- 

 gedrückt erscheinen". 



Zdá se, že též novější američtí rostlinopisci rostlinu americkou 

 za totožnou s kalinou evropskou pokládají, poněvadž mám V. ameri- 

 canum z Chicaga od Scammona sbírané v musejním herbáři před 

 rukama, určené prostě jakožto Vib. opulus L. 



Jest ovšem pravda, že v diagnosách, které na př. Pursh ve 

 Floře americké udává anebo které v Prodromu De Candolle'ove 

 uvedeny jsou, žádný makavý rozdíl od obecné kaliny na jevo nevy- 

 chází, takže mínění Kochovo zdá se tím býti potvrzováno. 



Avšak porovná-li se rostlina americká, kterou jsem letos shledal 

 a rozeznal v parku Chuděnickém a tamní Stromovce (t. zv. ameri- 

 kánské zahradě) s kalinou evropskou, shledati možná podstatné roz- 

 díly obou druhů, které ve prospěch jich specifické rozdílnosti svědčí 

 a které toliko od Kocha a jiných spisovatelů přehlídnuty byly. Roz- 

 díly tyto uvádím zde dle svého pozorování. 



Větve kaliny americké jsou téměř oblé, jen slabě hranaté 

 neb docela bez hran. Tvar listů jejích se liší od tvarů listů kaliny 

 evropské, neboť jsou laloky trojlaločných listů dlouze zakončité 

 a dosti stejnoměrně hrubě zubaté. Nejvýtečnější znak posky- 

 tují však řapíky listové. Tyto mají na hořejší (lícní) straně velmi 

 širokou žlabovitou rýhu a na hořejním svém konci pod 

 čepelí listovou několik žlázek velmi malých, zakulacených, 

 na hoření straně toliko trochu sploštělých neb slabě prohlubených 

 a malým pupkovitým hrboulkem opatřených. Po obou 

 stranách dolejší části řapíka nalézá se obyčejně jen jeden (zřídka 2) 

 krátký třísňovitý přívěsek. 



Co se týče velikosti a tvaru plodů, má se věc právě naopak, 

 než jak Koch to udává. Totiž peckovice amerického druhu jsou 

 menší než evropského, při ' tom více ovální neb podluhovaíé a něco 



23 



