p — p Q I cos nt -j- — sin nt I e 



453 



Výsledek odpovídá prostému oscillačiiímu výboji dvouláhví, pů- 

 vodně na potential p nabitého. Perioda oscillační r, a dekrement 

 plynou z rovnic 



to 2 1 



Jestli jest -j-g- <— rr, děje se výboj jednosměrně bez oscillace 



a ubývá ho dle exponentielly. 



II. C=o, W=oo. 



Při nahoře zmíněném pokusu Oettingenově jest W náramně ve- 

 liké. Rovnice bikvadratická přejde v kubickou 



(1 -f- WKa) (1 4- wha -f- fcca 2 ) -|- K(wa 4~ ca 1 ) — o. 

 V případu extrémním W= oo jsou kořeny její 



« x =: o, « 2 j = — y +. n h kdež 



w l/l 



«r 



4? 



Skrz TF = oo bude P = cowsí = p — potentiálu, původně 

 oběma láhvím společnému. Máme takto. 



P = p , p = p e i cos nt -f- — sin wí j . 



Řešení odpovídá oscillaci také doby, jež by nastala, kdyby 

 láhev B byla samotnou. Patrně skočí jiskra mezi A a J3, dosažen-li 

 příslušný délce té rozdíl v napjetí. Její maximální délka odpovídá 

 maximální hodnotě výrazu P—p. Maximum jeho nastane pro tn — n; 

 jiskra maximální mezi B a A skočí tedy po půl době oscillační. Maxi- 

 mální rozdíl v napjetí jest 



p (l + e v n J 



Dovoleno-li považovati délku doskoku za míru pro rozdíl v na- 

 pjetí na elektrodách, bude maximální délka jiskry sekundérní v jednot- 



kách jiskry primérní rovna 1 -f- e } '^T- Pomocí jiskrových mikro- 

 metrů lze poměr délek obou jisker s velikou určitostí vyšetřiti. Tím 

 jest patrně dána experimentálně míra, dle které se 



