454 



amplituda výboje oscillačního během jedné periody 

 umenšuje. 



III. C=zo. 



Nečiníme-li stran W předpokladů krajních, budou kořeny rov- 

 nice kubické a n m-\-ni u m — m, kdež dle smyslu úlohy m zápor- 

 ným býti musí. Řešení pak zní po několika transformacích, jež se 

 poměrů H : h týkají, 



p = \e 1 -\- e (cccosnt ~\-b sin nť), 



n \e . l-\~WKm mt, , . , . ' - A 



P = l + WK ttl + (l+Wany + (WKny e (««»«í + »«"«0 - 



nWR mt,? . ± l 



(\-\-WKmy -f- (WKny v 



a, 6, jakož Ä t jsou konstanty integrační, jež se určí, dáno-li v čase 

 í = o, Pap, jakož i\ ježto zanedbán koěfficient indukce C, nebude 



P — p 



J z= w více arbitrárním, nýbrž hodnotami P sl p \ čase t = o 



určeno. Arbitrárním zůstává však i, tedy také -^f-. Tím se určí tři 



vt 



konstanty «, o, A r 



K vůli přehledné diskussi jest vhodno, zavésti následující sub- 

 stituce : 



a = A cos # 1 -j- IFiTm =: #cos ^ 



6 = A sind' nWK =. Ssin fr^ 



A, & jsou opět konstanty integrační, S a # t však takové, jež 

 plynou z daných dát, přístroj karakterisujících. Transformované rov- 

 nice zní 



a x t mt 



p -=zh x e -j- Ae cos (nt — &) 



h, a i t A int 



Rovnice tyto praví, že v obou drátech, jak v onom, jenž po- 

 vrchy vnitřní, tak i v onom, jenž láhev B s povlakem zevním spo- 

 juje, proudy alternující téže periody, různých však amplitud a fásí 

 probíhají. K těmto přistupuje jednosměrný, dle exponentielly se 

 umenšující proud v jednom i v druhém vodiči. Nutnost proudů 

 oscillačních v drátě vnitřní povrchy spojujícím lze bez počtu po- 

 chopiti. Jestiť proud oscillující ve W jaksi reflexem oscillací v láhvi B. 



