458 



elektrické působení, které skrze ně se šíří, pročež je Faraday 

 hmotami dielektrickými nazývá. 



Mezi pozdějšími badateli, kteří dílo Faradayovo dále vedli, ná- 

 leží první místo J. Clerk Maxwellovi, jenž nejprve v pojednání 

 uveřejněném ve Philos. Transaction (r. 1865), později v obšírném 

 spise: A Treatise on Electricity and Magnetism (I. vyd. r. 1873, 

 II. vyd. r. 1881) Faraday-ovým fysikalním myšlenkám dal mathe- 

 matickou úpravu. Faraday sám, kráčeje cestami, jež mu naskrze 

 originální duch jeho vykazoval, nestaral se o vztahy svých názorů ku 

 dosavadní mathematické theorii elektřiny; soudobí badatelé, překva- 

 peni zvláštnostmi koncepcí jeho, domnívali se, že mezi jeho názorem 

 a názorem starší theorie jest propast, již nelze vyplniti, a neporozu- 

 měvše náležitě jeho dedukcím *), obyčejně je zamítali. 



Tu objeven Maxwellem překvapující výsledek, že tytéž vzorky, 

 které dle starší theorie sloužily za základ mathematického rozboru 

 úkazů elektrických, v theorii na Faradayově názoru zbudované dílem 

 platnost svou úplně podrží, dílem jen nepatrných změn vyžadují; vý- 

 znam jejich stává se ovšem v této novější theorii na mnoze úplně 

 jiným než dříve. 



Okolnost ta, že dvě dle prvního zdání zcela od sebe rozdílné 

 theorie vedou k téže mathematické formě výsledků, dokazuje, že 

 rozdíl mezi oběma není tak veliký, že obě obsahují společné jádro 

 pravdy, jehož výrazem právě ony se skutečností souhlasné vzorky 

 jsou. Jest úlohou dalšího pokroku vědy, jasným vymezováním pojmů 

 a stálým poukazováním k tomu, co podstatného a co tudíž od hypo- 

 thetických přímětků, každé theorii vlastních, pečlivě chrániti se musí, 

 vždy více rozšířiti kruh oněch pravd, které od přibraných ku pomoci 

 hypothes jsou neodvislé. 



Následující kritické poznámky, jež při studiu Maxwellova spisu 

 bezděky se mi vyskytly, doufám, že též poněkud přispějí k objasnění 

 některých méně snadných stránek theorie úkazů elektrických. Chci 

 se při tom říditi pořádkem základních vět shora vytknutých, připo- 

 mínám však, že Maxwell věty ty v uvedeném, od samého Faradaye 

 tak zřetelně naznačeném pořádku neuvádí, nýbrž příležitostně na 

 různých místech o nich se zmiňuje. Tím, tuším, stalo se, že prese 



*) Srv. na př. co o názoru Faradayově řečeno v starších vydáních Wüllnerovy 

 fysiky. 



