466 



1 ZV fD 2 l 



hX — 



z^ >vv_\ 



^ 3w 2 ^ Zz* J 



4ä 3a? V. 3a? 2 ' Zy 1 ' Zz' 1 

 ( cc uv- X ZV (Z^V . Z*V . ZW\ 



W ni - áTt ^i VfoF "T" "Žť -t" "fr 5 "' 



~ 4a 2z V Da; 2 ^ 3# 2 ^ Dz 2 J ' 

 kdež znamená V potencialný úkon elektrických sil. 



Maxwell řeší tyto rovnice tak, že výrazy (6) pro JUT, &F, &Z 

 přeměňuje na jiné, které obsahují diferenciálně poměry dle #, y, z, 

 na př.: 



hX= ~WŽx~ IXte) % Vžf) - VzTJ J 



1 _3_ |"^7 _D7 1 ^_3_ T^F 3F1 

 ~*~ 4rc 3?/ L 3a; 3# J ' 4« 3z L 3a? 3z J 

 a že klade výrazy po obou stranách rovnic, dle téže proměnné dife- 

 rencované, sobě rovnými. Tak zjednává si soustavu rovnic: 



8 *^ = t^J ' 



- f— v - 



yzy J 



m 





rzvy 



~VŽz~) ~ 



XZxJ 



8*1* =(-^) 2 - 



ízvy 



" v^v 



4*jv = Anpzy — 



ZV zv 

 Zy Zz 





4* po, = A.7ťp xs = 



ZV zv 



Zz Zx 





(7) 



zv zv 

 4*^ = 4^ = — —. 



Z toho následují dvě věty velmi zajímavé a důležité: Skrze 

 jednotku plochy jakékoli hladiny působí napnutí kolmé 

 na hladinu, jehož hodnota jest: 



(8) v = &r = sít LUrJ + UrJ + lirJ J- 



Skrze jednotku jakékoli plochy na hladinách kolmé 

 působí tlak na plochu tu kolmý (záporné napnutí), jehož 

 hodnota jest: 



(9) -^ = --85- = -85-11^ + hy-J +brJJ- 



