86 



mělo rozkvétati po celém živobytí jeho, juž v úrodnou půdu. Naproti 

 stálo mu však v Novém Sadě, ač gymnasium bylo víry pravoslavné, 

 vyznání jeho evangelické, co mu v skutku odňalo ředitelství školy, — 

 naproti mu stálo však i vyznání jeho slovanské, když snahy ma- 

 ďarských vlastenců proti Slovano-Srbům počaly vystupovati na po- 

 předí. Zamítnuv povolání na evangelické lyceum do Presburgu (či do 

 Břetislavi) a rovněž tak povolání do Kešmarku na lyceum, odebral 

 se, ženatým juž jsa, též zdravotnými příčinami puzen, odvážlivým 

 věru krokem r. 1833. co soukromý učenec do Prahy. 



II. doba: Pobyti jeho v Praze co soukromý učenec: 1833 — 1841. 



Lahodilo mu sice v Praze velmi, žíti jako v středu vzdělaného 

 světa, ve středu literární vzájemnosti Slovanů a v středu pomůcek 

 k studiím slovanským: než postrádal tu uvyklé mu svobodné pohy- 

 bování se v Uhřích, postrádal důchodů k živobytí tělesnému a ba i 

 duševnímu přenutných, zamezen jsa ku př. velmi co do zakupování 

 si pomůcek literárních. 



Byltě juž r. 1815 co cestující student jednou v Praze a co 

 mladík tehdáž dvacetiletý podlehl dojmům ideálným, jimiž Praha, 

 plná pomníkův a vzpomínek stkvělých dob Slovanstva, tak ráda vábí 

 cituplné cestující. Avšak Šafaříkovi, muži to již dospělému, usadiv- 

 šímu se nyní stále i s rodinou v Praze, ukázala se Praha v rouchu 

 svém prosaickém. Přátelům jeho osobním a přátelům vědy slovanské 

 vůbec skládati bylo darů, aby se mu pod jménem musejní dotací 

 ročně v sumě 300 zlatých co podpora vyplácely! Nevěděl ovšem, že 

 pod jménem dotací se zkrývají dary. A přece se mu nechtělo 

 z Prahy, i když ho zároveň s Hankou a Čelakovským asi od r. 

 1830 počínajíc opětně volávali do Petrohradu za mzdu znamenitou. 

 Tu v Praze a v tu dobu, zdá se, že snad položen juž základ k ner- 

 vosní chorobě pozdější a tudíž i k těžkomyslností. Hodlal, jak říká- 

 val, až do roku padesátého svého stáří, sbírati a studovati volně, 

 by pak co zralý muž sestavovati mohl teprva své sbírky ve vědecká 

 díla: než přátelé Pražští jej nutkali, juž tehdáž bohatá svá vědomí 

 a bohaté své sbírky materiálu co do zeměpisu a dějinstva sta- 

 rých Slovanů v jeden vědecký celek sestaviti. Šafaříkovi bylo stu- 

 dium slovanského zeměpisu a dějinstva jen prostředkem k studiím 

 svým mluvozpytným : nyní mu se však nutno stalo, prostředek ten 

 proměniti v účel hlavní. Vyšelť první díl „Starožitností" od r. 

 1836 až do r. 1837, a vyšel r. 1842 „Národ opis slovanský" se 

 „Země videm." Literatuře slovanské bylo ovšem tím velmi po- 



